ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.2022р. Справа №905/471/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Таргет, м.Дніпро

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ДIПI Транс, м.Дружківка

про стягнення заборгованості в сумі 1166171,51 грн., у тому числі основна заборгованість

у сумі 1116400,95 грн., інфляційне збільшення у сумі 21551,74 грн., пеня у сумі 22361,32

грн. та 3% річних у сумі 5857,50 грн.

Суддя Левшина Г.В

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Таргет, м.Дніпро, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом №28/1 від 23.02.2022р. до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ДIПI Транс, м.Дружківка, про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів №1021/Т від 25.08.2021р. станом на 23.02.2022р. в сумі 1166171,51 грн., у тому числі основна заборгованість у сумі 1116400,95 грн., інфляційне збільшення у сумі 21551,74 грн., пеня у сумі 22361,32 грн. та 3% річних у сумі 5857,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів №1021/Т від 25.08.2021р. в частині повної та своєчасної вартості товару.

Ухвалою суду від 31.05.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/471/22; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; роз`яснено учасникам справи, що відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; звернуто увагу сторін на приписи ч.5 ст.165, ч.3 ст.166, ч.3 ст.167 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими копія відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив з доданими документами повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам одночасно з надісланням (наданням) до суду; повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд. Направлення даної ухвали здійснено шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

01.08.2022р. на електронну адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДIПI Транс, м.Дружківка про відкладення розгляду справи у зв?язку з проведенням між сторонами переговорів щодо укладання мирової угоди по справі.

01.09.2022р. позивачем до суду надано заяви про розгляд справи згідно ч.1 ст.248 Господарського процесуального кодексу України протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Станом на 14.09.2022р. відповідач правом на подання відзиву не скористався та заперечення на позов не подав.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи наявні у справі докази обізнаності сторін з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

25.08.2021р. між ТОВ «Фірма «Таргет» та ТОВ «ДІПІ Транс» був підписаний договір купівлі-продажу великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів №1021/Т.

Згідно з умовами даного договору позивач (продавець) зобов?язується передати у власність відповідача (покупця) великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, а саме: Конусна дробарка-гусеничний хід Maxtrak 1000, вискуб серійний №100708 FE (товар), а покупець зобов?язується прийняти зазначений товар і оплатити його вартість.

За погодженням сторін ціна товару визначається в національній валюті України гривні, що включає ПДВ, яка еквівалентна 90000 доларів США (даний еквівалент є незмінним з дати підписання цього договору). При цьому, розмір оплати у гривні розраховується за курсом продажу долару США, встановленого АТ КБ «Приватбанк» на сайті http://privatbank.ua/ на день здійснення відповідного платежу (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору оплата товару здійснюється відповідачем в національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на поточний рахунок продавця, зазначений в реквізитах даного договору, на умовах часткової передоплати та подальшої розстрочки платежів.

Протягом 30 банківських днів з дати укладення цього договору покупець сплачує передоплату в розмірі, еквівалентному 20000 доларів США (п.2.3).

Подальші платежі здійснюються на умовах розстрочки платежу за наступним графіком:

- 1 платіж в еквіваленті 20000 доларів США до 17.09.2021;

- 2 платіж в еквіваленті 20000 доларів США до 29.10.2021;

- 3 платіж в еквіваленті 20000 доларів США до 30.11.2021;

- 4 платіж в еквіваленті 20000 доларів США до 31.12.2021;

- 5 платіж в еквіваленті 10000 доларів США до 31.01.2022 (п.2.4 договору).

Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Після завершення розрахунків продавець складає та надає покупцю видаткову накладну та довідку про здійснення повного розрахунку за договором, в яких за підсумком отриманих в рахунок оплати товару на умовах розстрочки грошових коштів, остаточно визначається ціна товару та договору в національній валюті України гривні.

За змістом розділу 4 договору протягом 10 днів з дати здійснення відповідачем попередньої оплати позивач передає товар відповідачу у користування за місцем фактичного знаходження товару та на умовах самовивозу. Разом із транспортним засобом продавець зобов?язаний передати покупцеві свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключи, номерні знаки та відповідну технічну документацію на товар. Товар вважається переданим позивачем та прийнятим відповідачем з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару або в інший момент відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової падати в редакції 2010 року. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту повного завершення розрахунків за товар, а усі пов?язані з ним ризики з моменту передачі товару покупцеві у користування, відповідно до п.4.1 договору.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, на підставі якої між сторонами виникли господарські правовідносини, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено, 17.09.2021р. сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі, за змістом якого на виконання умов договору №1021/Т від серпня 2021р. позивач передав, а відповідач прийняв конусну дробарку-гусеничний хід Maxtrak 1000, вискуб серійний №100708 FE. Згідно даного акту товар передається в робочому стані і є технічно придатним для його використання за призначенням, з урахуванням (природного) зносу. Товар відповідає за параметрами і характеристиками всім вимогам, передбаченим технічною документацією на нього. Якість товару: бувший у використанні. Покупець повідомлений та розуміє, що товар був у використанні, його системи, вузли, агрегати тощо мають відповідний відсоток зносу, що може відображатися на його експлуатації та відповідно до якості товару, якості його вузлів, систем, агрегатів тощо; гарантійні зобов?язання щодо товару (його комплектуючих) на момент укладання договору закінчилися та не розповсюджуються на товар; товар може містити приховані недоліки, які на момент передачі не були та не могли бути відомі продавцю. Крім цього, як зазначено у акті, сторони не мають зауважень до товару та взаємних претензій у зв?язку з передачею товару.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що товар був поставлений та прийнятий відповідачем без зауважень та заперечень стосовно комплектності та якості поставленого обладнання, про що свідчить підпис представника відповідача на акті.

Факт отримання від позивача обладнання з боку відповідача за договором не спростований.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встанолено, згідно наданих до матеріалів справи платіжних доручень відповідачем за договором було перераховано на користь позивача:

№252 від 07.09.2021р. 100000,00 грн.

№257 від 16.09.2021р. 438000,00 грн.

№307 від 26.11.2021р. 533000,00 грн.

№317 від 30.11.2021р. 13447,46 грн.

№16 від 28.01.2022р. 250000,00 грн.

№100 від 07.02.2022р. 50000,00 грн.

№101 від 11.02.2022р. 50000,00 грн.

Позивачем у позові викладено розрахунок проведених відповідачем платежів згідно узгодженого сторонами в договорі графіку та встановленого курсу долару США.

За змістом даного розрахунку, відповідачем в строк проведено перший платіж за договором. Другий платіж у розмірі 20000,00 доларів США відповідачем здійснено з простроченням, зокрема, замість в строк до 29.10.2021р. проведено розрахунок 26.11.2021р. та 30.11.2021р. Третій платіж проведено на суму 12145,01 доларів США також з простроченням. Четвертий та п?ятий платіж не здійснено взагалі. Таким чином, згідно проведеного позивачем розрахунку станом на 23.02.2022р. (день складання позову) заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 37844,10 доларів США, що за курсом продажу долара США, встановленого АТ КБ «Приватбанк» на сайті http://privatbank.ua/ - 29,5 грн. долар США, складає 1116400,95 грн.

Як наслідок, за висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу вартості обладнання, строк оплати якого настав, всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав. Зокрема, відповідні докази перерахування відповідачем на користь позивача решти коштів в сумі 37844,10 доларів США в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем згідно ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та пред?явлено до стягнення інфляцію в сумі 21551,74 грн. та три проценти річних в сумі 5857,50 грн. за період з 30.10.2021р. по 23.02.2022р.

Розрахунок інфляції та трьох процентів річних, за висновками суду, є аріфметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 22361,32 грн. за період з 30.10.2021р. по 23.02.2022р.

За висновками суду, вимоги про стягнення пені підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Оскільки Господарський кодекс України не містить визначень неустойки, штрафу та пені, які сплачуються у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, слід виходити із визначень, наведених у Цивільному кодексі України.

Згідно ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язань.

За приписами п.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Крім того, відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Таким чином, неустойка за своєю правовою природою є забезпеченням виконання зобов`язань та, одночасно, штрафною санкцією.

Згідно ст.547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, в тому числі і неустойка, вчинюється у письмовій формі, недодержання якої тягне за собою нікчемність зазначеного правочину.

Відповідно до п.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З урахуванням зазначеного, штрафні санкції (неустойка, пеня, штраф) можуть стягуватися тільки у випадку встановлення їх розміру в договорі чи в законі.

Як встановлено, договором №1021/Т від 25.08.2021р. не було передбачено такий вид відповідальності як пеня за прострочення виконання покупцем своїх зобов`язань з оплати поставленого обладнання.

Одночасно, положеннями ч.4, 6 ст.231 Господарського кодексу України встановлено порядок визначення розміру штрафних санкцій обліковою ставкою НБУ, проте не сам такий розмір.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів узгодження сторонами пені за прострочення сплати вартості поставленого обладнання, позов в частині вимог про стягнення пені в сумі 22361,32 грн. підлягає залишенню без задоволення.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, проте в частині вимог щодо пені в сумі 22361,32 грн. є неправомірним, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 1143810,19 грн., у тому числі основний борг в сумі 1116400,95 грн., інфляція в сумі 21551,74 грн., три проценти річних в сумі 5857,50 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 42, 74, 76, 129, 178, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Таргет», м.Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Транс», м.Дружківка про стягнення заборгованості в сумі 1166171,51 грн., у тому числі основний борг в сумі 1116400,95 грн., інфляція в сумі 21551,74 грн., три проценти річних в сумі 5857,50 грн. та пеня в сумі 22361,32 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Транс» (84206, м.Дружківка, Донецька область, вул.Енгельса, 110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Таргет» (49000 м.Дніпро, вул.Філософська, 84, корп.28, оф.204, ) основний борг в сумі 1116400,95 грн., інфляцію в сумі 21551,74 грн., три проценти річних в сумі 5857,50 грн., всього заборгованість в сумі 1143810,19 грн., судовий збір в сумі 17156,74 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписано 14.09.2022р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина