ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1927/21
За заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» б/н від 21.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21
за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів»
про стягнення 187 330,06 грн.
Суддя А.Ю. Кошик
При секретарі судового засідання Фроль В.В.
За участю представників:
заявника (позивача): Петруньок І.В.
відповідача: не з`явився
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду Київської області від 13.10.2021 року у справі № 911/1927/21 позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів» про стягнення 187 330,06 грн. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 127 155,70 грн. втрат від інфляції, 59 918,64 грн. 3% річних, а також 2 806,12 грн. в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. У задоволенні позову в частині стягнення 255,72 грн. 3% річних відмовлено.

До Господарського суду Київської області 23.10.2021 року від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» надійшла заява б/н від 21.10.2021 року про поновлення строку на подання доказів понесених судових витрат та про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21, у якій заявник просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2021 року суддю А.Ю. Кошика визначено для розгляду заяви б/н від 21.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.10.2021 року поновлено Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські регіональні електромережі» строк для звернення із заявою б/н від 21.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21. Прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» б/н від 21.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 09.11.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2021 року зупинено провадження з розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» б/н від 21.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21 до апеляційного перегляду рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2021 року та повернення матеріалів справи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2021 у справі № 911/1927/21 залишено без змін.

21.07.2022 року матеріали справи № 911/1927/21 повернулись до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.08.2022 року поновлено провадження з розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» б/н від 21.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 18.08.2022 року.

У судовому засіданні 18.08.2022 року представник заявника вимоги заяви підтримав. Представник відповідача в судове засідання 18.08.2022 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у заяві просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів» витрати на правничу допомогу у сумі 11 000,00 грн. згідно договору № 1913-КОЕ про надання правової допомоги від 01.12.2020 року.

Рішення суду у справі № 911/1927/21 було ухвалено 13.10.2021 року, а отже п`ятиденний строк для подання до суду доказів, що підтверджують розмір та здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, сплинув 18.10.2021 року.

Суд установив, що заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу надійшла до канцелярії суду 23.10.2021 року, що підтверджується штампом Господарського суду Київської області про отримання вхідної кореспонденції. Однак представником заявника (позивача) було заявлено клопотання щодо поновлення строку для звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення, яке задоволено судом (ухвала суду від 27.10.2022 року).

З огляду на викладене, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вчасно та правомірно звернулося до господарського суду в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з заявою про відшкодування витрат на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та адвокатським об`єднанням «Перший радник» укладено договір № 1913-КОЕ про надання правової допомоги від 01.12.2020 року.

Згідно з розділу 1 вказаного договору № 1913-КОЕ про надання правової допомоги від 01.12.2020 року в рамках даного Договору Виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу (надалі Послуги) за окремими письмовими або усним дорученнями останнього.

Зміст, обсяг і вартість Послуг, що надаються, встановлюється Сторонами у Додаткових угодах, якi є невід`ємною частиною цього Договору.

Клієнт надає Виконавцю право, а Виконавець приймає на себе обов`язки здійснювати всі дії від імені і в інтересах Клієнта в процесі кримінального, цивільного, адміністративного та господарського судочинства, виконавчого провадження, під час досудового слідства та у відносинах з органами державної виконавчої влади. Для цього Виконавець має право бути представником Клієнта в органах державної виконавчої влади і місцевого самоврядування, перед державними і недержавними підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, нотаріусами, адвокатами, фізичними особами, суб`єктами підприємницької діяльності, правоохоронними, контролюючими органами, органами внутрішніх справ, а також у судових органах Украпни будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, якi надано законом позивачеві/відповідачу/третій особі/заявнику/зацікавленій особі, з питань, пов`язаних із захистом прав Клієнта, у тому числі право: пред`явити від імені Клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях, слідчих діях; заявляти клопотання та вiдводи; давати уснi та письмові пояснення у судах, які розглядають справу Клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартiсть позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рiшення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (пх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені Клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, запити, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо); засвідчувати власним підписом без обов`язкової необхiдності додання печатки справжність копій документів; представляти інтереси Клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених Договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження при реалізації виконавчого документа; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослiдженнi доказiв; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань iнших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції; оскаржувати дії чи бездiяльнiсть посадових осіб (у тому числi виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, судовий збір, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені Кримінально-процесуальним Кодексом України, Цивільним процесуальним Кодексом України, Господарським процесуальним Кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Законом України «Про виконавче провадження», іншим чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку представника, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим договором.

Відповідно до розділу 4 Договору вартість Послуг, розмір витрат Виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в Додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного Договору. Сторони домовилися про встановлення погодинного порядку обчислення розміру гонорару адвокатів виконавця.

Відповідно до розділу 4 Додаткової угоди № 3 до Договору розмір гонорару, який має сплатити Клієнт, визначається згідно з Актом наданих послуг. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін. Вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно або у фіксованому розмірі. Вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалась справа), про що складається відповідний Акт наданих послуг. Крім оплати вартості Послуг відповідно до Акту наданих послуг, Клієнт компенсує документально підтверджені витрати (проїзні квитки, квитанції, чеки тощо), фактично понесені Виконавцем в процесі надання послуг. Оплата наданих Послуг та компенсація витрат здійснюється Клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами Актів наданих послуг впродовж 15 (п`ятнадцяти) календарних днів, з моменту вступу рішення суду по справі, в межах якої надавалась правова допомога, в законну силу.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, понесені стороною у справі витрати на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для їх відшкодування судом в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на наведені в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України критерії, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони (в даному випадку відповідача), відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Отже під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Положеннями господарського процесуального законодавства з урахуванням висновків наведених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, передбачено право на відшкодування витрат на правову допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, чим спростовуються доводи відповідача про протилежне.

У постанові від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за розгляд справи має бути зменшений.

Відповідно до акту наданих послуг № 177 від 18.10.2021 року до Договору та на замовлення Клієнта Виконавець у період з 30.06.2021 року по 18.10.2021 року надав професійну правничу допомогу в рамках судової справи № 911/1927/21, яка розглядалася Господарським судом Київської області за позовом Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів» в наступному обсязі:

- розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів Клієнта, підготовки та систематизації доказової бази. Підготовка та подання до Господарського суду Київської області позовної заяви (6 000,00 грн.);

- ознайомлення з матеріалами справи 31.08.2021 року (2 000,00 грн.);

- підготовка та подання до Господарського суду Київської області відповіді на відзив (3 000,00).

Загальна вартість послуг склала 11 000,00 грн. без ПДВ.

Суд зазначає, що адвокатом надано детальний опис наданих ним послуг, однак, він не містить зазначення кількості витраченого адвокатом часу для надання вказаних послуг.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл витрат на послуги адвоката суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності і не передбачає дослідження і застосування адвокатом великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів. Як вбачається з матеріалів справи, остання за своєю суттю не відноситься до категорії складних та не викликає значного публічного інтересу, обсяг наданих адвокатом послуг не є значним, справа призначалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем подавалася лише позовна заява та відповідь на відзив.

У зв`язку з чим, суд вважає заявлену до відшкодування вартість послуг адвоката за опрацювання матеріалів справи та складення документів в сумі 11 000,00 грн. неспівмірною та такою, що не відповідає обсягу необхідних та наданих адвокатських послуг з огляду на складність справи та обсягу правової допомоги, який дійсно був необхідним у даному спорі. З урахуванням фактичних обставин суд визначає належну та співмірну вартість наданих адвокатом послуг у справі в сумі 6 000,00 грн., чого достатньо для покриття витраченого адвокатом часу та дійсно необхідного обсягу послуг.

Таким чином, з огляду на складність справи, необхідний обсяг адвокатських послуг та витрат часу адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 000,00 грн., стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат, з огляду на що суд дійшов висновку про покладення на відповідача відшкодування позивачу 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» б/н від 21.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині відшкодування за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів» 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Вимоги щодо відшкодування решти заявлених позивачем 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» б/н від 21.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1927/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів» (ідентифікаційний код 35013500; 07335, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Демидів, вул. Морська, 4) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (ідентифікаційний код 23243188; 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б) 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ.

4. Відмовити в задоволенні решти заяви щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий порт «Демидів» 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст додаткового рішення складено 15.09.2022 року