ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1739/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Мороза В.Ф., Коваль Л.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дайсі" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 (суддя Дупляк С.А.) у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дайсі"

до відповідачів 1 - Державного реєстратора Верхівцевської міськкої ради Хабло Костянтина Олександровича; 2 - товариства з обмеженою відповідальністю "Топлайн Фінанс"

про визнання дій протиправними, скасування рішення державного реєстратора

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 у даній справі повернуто позовну заяву на підставі п.2 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що законом не встановлено можливості об`єднання заявлених позивачем вимог в одне і їх належить розглядати в порядку різного судочинства.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дайсі" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, справу передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Аргументуючи апеляційну скаргу заявник вказує, що відносини, які склалися між скаржником та державним реєстратором, не підпадають під визначення публічно-правових відносин, оскільки вони не виступають один до одного як нерівноправні сторони, державний реєстратор не міг під час прийняття оскаржуваних рішень вказувати або забороняти ТОВ "Дайсі" певну поведінку, давати або не давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою ТОВ "Дайсі" із рішенням державного реєстратора щодо реєстрації іпотеки (обтяження) на об`єкт нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Молодогвардійська, буд.2б, реєстраційний номер: 01, яке було прийнято за результатом розгляду звернення ТОВ "Топлайн Фінанс".

На думку скаржника, спір у справі, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач-1 (державний реєстратор), приймаючи оскаржувані рішення, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем, а прийняті відповідачем-1 рішення щодо внесення записів про іпотеку та обтяження ухвалено за заявою іншої особи. Таким спір має приватноправовий характер та з огляду на суб`єктивний склад сторін спору його слід вирішувати за правилами господарського судочинства.

3.2 Доводи інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України).

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2022 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/1739/22.

На адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 27.07.2022 у зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Кузнецова В.О. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями (для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.07.2022 для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Білецької Л.М., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Розпорядженням керівника апарату суду від 04.08.2022 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А., за наслідком якого визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Білецької Л.М., судді Чередко А.Є., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2022 відкрито провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022.

Розпорядженням керівника апарату суду від 15.08.2022 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили заміну головуючого судді Кузнецова В.О., за наслідком якого визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Білецької Л.М., судді Чередко А.Є., Верхогляд Т.А.

Розпорядженням керівника апарату суду від 16.08.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили заміну судді Коваль Л.А., за результатом якого визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Коваль Л.А.

Розпорядженням в.о.керівника апарату суду від 16.07.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чередко А.Є., за результатом якого визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 18.08.2022 колегією суддів у наведеному вище складі прийнято до свого провадження справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Дайсі" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022; постановлено розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 25.08.2022 відмовлено у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ" про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дайсі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до державного реєстратора Верхівцевської міської ради Хабло Костянтина Олександровича (далі - відповідача-1) та товариства з обмеженою відповідальністю "Топлайн Фінанс" (далі - відповідача-2), у якому просило суд: визнати дії відповідача-2 щодо подання документів відповідачу-1 для державної реєстрації іпотеки та обтяжень на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Молодогвардійська, будинок 2б, реєстраційний номер 01 на підставі іпотечного договору № 2006-310/2 від 16.02.2007 протиправними; визнати дії відповідача-1 щодо прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62692842 від 30.12.2021, індексний номер: 62693672 від 30.12.2021 протиправним; скасувати рішення відповідача-1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62692842 від 30.12.2021, номер запису про іпотеку: 46025661 щодо нерухомого майна за реєстраційними номером: 01; припинити іпотеку номер запису: 46025661, дата державної реєстрації: 30.12.2021 щодо об`єкта нерухомого майна, який розташований: Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Молодогвардійська, буд.2б, реєстраційний номер: 01; скасувати рішення відповідача-1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62693672 від 30.12.2021, номер запису про обтяження: 46026033 щодо нерухомого майна за реєстраційними номером: 01; припинити обтяження номер запису: 46026033, дата державної реєстрації: 30.12.2021 щодо об`єкта нерухомого майна, який розташований: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, буд. 2б, реєстраційний номер: 01.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після набрання законної сили рішення Господарського суду Донецької області від 18.03.2011, яким визнано недійсним іпотечний договір № 2006-310/2, за яким іпотекодавцем є - Закрита акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю "Rital Limited", іпотекодержатем є - АТ "Родовід Банк", та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження майна, таке майно було відчужено Закритою акціонерною компанією з обмеженою відповідальністю "Rital Limited" до ТОВ "Кредо Юм". Ставши законним власником нерухомого майна, ТОВ "Кредо Юм" вказане нерухоме майно передало в іпотеку АТ "Актабанк" для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Ареал" та ТОВ "Барсік і Ко" за кредитними договорами. В подальшому вказане нерухоме майно було зареєстровано за Найдьоновим С.С., оскільки останній погасив заборгованість боржників за кредитними договорами перед АТ "Актабанк", отримав статус нового іпотекодержателя та задовольнив своїх вимоги іпотекодержателя у передбачений законом спосіб. Після зазначеного задоволення вимог іпотекодержателя вказане нерухоме майно передано до статутного капіталу ТОВ "Дайсі", який став законним власником нерухомого майна.

Таким чином, позивач стверджує, що товариство з обмеженою відповідальністю "Дайсі" є добросовісним набувачем нерухомого майна, в свою чергу державним реєстратором під час реєстрації іпотеки та обтяження на власність товариства з обмеженою відповідальністю "Дайсі", де іпотекодержателем, нібито, є товариство з обмеженою відповідальністю "Топлайн Фінанс", порушено вимоги чинного законодавства, зокрема: 1) не встановлено невідповідність поданих заявником документів інформації, що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) не встановлено строк дії договору іпотеки (договір іпотеки є припиненим у зв`язку з припиненням діяльності основного боржника за основним зобов`язанням); 3) не встановлено, яке зобов`язання і в якому розмірі забезпечене іпотекою; 4) не встановлено статус основного боржника позичальника (основний боржник за зобов`язаннями ТОВ "СП ІІ "Відродження" припинено 14.06.2016); 5) не встановлено, хто є іпотекодацем за договором іпотеки і хто є власником та на яких підставах нерухомого майна (правомірність набуття ТОВ "Дайсі" права власності на нерухоме майно). У зв`язку з наведеним дії держаного реєстратора щодо прийняття рішень про державну реєстрацію іпотеки та обтяження порушують передбачені законодавством права Товариства з обмеженою відповідальністю "Дайсі" (право власності), є протиправними та підлягають скасуванню.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами ст.269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання дотримання місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права під час постановлення ухвали про повернення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Дайсі" на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч.1 ст.8 цього Закону ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (ч.2 ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Статтею 173 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно з частиною четвертою статті 173 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, для об`єднання позовних вимог має бути дотримано правила підсудності цих вимог господарському суду.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом. Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції. Місцеві адміністративні суди розглядають справи адміністративної юрисдикції (адміністративні справи). Юрисдикція місцевих судів щодо окремих категорій справ, а також порядок їх розгляду визначаються законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст.20 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;

18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;

19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.

20) справи у спорах між організацією водокористувачів та її членом або власником (користувачем) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, включеної до території обслуговування відповідної організації водокористувачів, щодо набуття чи припинення членства в такій організації водокористувачів, укладання, зміни, розірвання, виконання організацією водокористувачів договорів, додаткових угод та іншої документації, яка відповідно до умов договору є його невід`ємною частиною, умов надання послуг організацією водокористувачів, визнання недійсними правочинів, вчинених організацією водокористувачів, а також щодо визначення території обслуговування організації водокористувачів; справи у спорах між власниками меліоративних систем або мереж та водокористувачами щодо умов забору, доставки води та її відведення.

Тобто, в порядку господарського судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (переважно майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Спір є приватноправовим і підвідомчим господарському суду, зокрема, за таких умов: а) участь у спорі суб`єкта господарювання; б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним, Господарським кодексами України, іншими актами цивільного і господарського законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Натомість, згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Зміст позовних вимог та обставин, якими ТОВ "Дайсі" їх обґрунтовує, свідчить про що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав позивача у сфері саме публічно-правових відносин, адже подання цього позову покликано на поновлення порушених, на думку позивача, його прав як власника нерухомого майна, внаслідок внесення державним реєстратором запису про державну реєстрацію іпотеки та обтяження на нерухоме майно за заявою ТОВ "Топлайн Фінанс".

Наведене свідчить про наявність спору про право цивільне, що, у свою чергу, унеможливлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис. Належним відповідачем у таких справах є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; участь у справі державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) не змінює характеру цього спору на адміністративний.

Крім того, у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в її постанові від 13.06.2018 (справа №820/2675/17), зокрема, на тій підставі, що скасування державної реєстрації права, належного одній особі за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тому такі спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстроване право чи обтяження, мають вирішуватися залежно від суб`єктного складу їх сторін судами господарської або цивільної юрисдикції.

Натомість, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17).

У даній справі в частині позовних вимог щодо протиправності дій державного реєстратора як суб`єкта владних повноважень, колегія суддів враховує, що державний реєстратор, не є суб`єктом, законодавчо уповноваженим владно керувати поведінкою позивача, тому висновок місцевого господарського суду про публічно-правовий характер цього спору є безпідставним.

Апеляційний господарський суд приймає до уваги, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка регламентує відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства .

Водночас, якщо позивачем оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором і іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, та є за своєю природою приватноправовим спором.

Наведена правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 490/5986/17-ц.

Зважаючи на те, що спір у цій справі в частині позовних вимог щодо протиправності дій державного реєстратора як суб`єкта владних повноважень не пов`язаний із захистом прав ТОВ "Дайсі" у сфері саме публічно-правових відносин, а виник у зв`язку з прийняттям державним реєстратором рішення про державну реєстрацію іпотеки та обтяження на нерухоме майно, власником якого є позивач, за заявою ТОВ "Топлайн Фінанс", внаслідок чого ТОВ "Топлайн Фінанс" стає іпотекодержателем майна, то цей спір є приватноправовим, а справа у цій частині не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що спір про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрації прав та їх обтяжень та відповідних записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням прав позивача на нерухоме майно іншою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач чи третя особа вважають їх винними в порушенні прав) у спорі не змінює його правового характеру.

Такий висновок також узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №822/5740/15 та від 20.07.2022 у справі №460/8034/20.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду - скасуванню, з направленням справи до місцевого господарського суду для розгляду на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

4.5 Розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги, що судом спір по суті не вирішено, колегія суддів не здійснює розподіл судових витрат відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.269, 275, 277, 280, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дайсі" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 у справі №904/1739/22 скасувати.

Матеріали справи №904/1739/22 надіслати до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий В.О.Кузнецов

Суддя Л.А.Коваль

Суддя В.Ф.Мороз