ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022м. ХарківСправа № 922/293/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків (адреса: 61003, м.Харків, м-н Конституції, 7)
до Приватного підприємства "Глорія", м.Харків (адреса: 61002, м.Харків, в`їзд Пушкінський, 3, корп.А)
про стягнення 538747,86 грн.
за участю представників:

позивача - Безродний О.В. (самопредставництво, довіреність від 31.12.21 08-21/4342/2-21);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Глорія" (далі - відповідач) про стягнення 538747,86 грн. заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул.Саперна у м.Харкові відповідно до договору оренди землі від 06.04.2006 б/н, за період з 01.02.19 по 25.06.20.

Ухвалою Господарського суду Харківської області (далі - ухвала суду) від 02.02.2022 року відкрито провадження у справі №922/293/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.03.2022 року, яке не відбулось, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою суду від 03.05.2022 року було відкладено розгляд справи та запропоновано усім учасникам справи, виходячи з поточної ситуації, разом з заявами по суті справи направити в суд і іншим учасникам справи свої пропозиції щодо дати призначення судового засідання та можливості їх участі у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 06.07.2022 року було призначено підготовче засідання на 09.08.2022 року.

Ухвалою суду від 09.08.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2022 року.

Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2022 року позов підтримував повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала суду про відкриття провадження у справі, як і всі інші ухвали були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61002, м.Харків, в`їзд Пушкінський, 3, корп.А.

Однак, всі ухвали суду були повернуті до суду без вручення адресату, з відмітками пошти "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою".

На час винесення рішення у справі судом перевірено юридичну адресу відповідача, яка залишилася незмінною.

Частинами 2, 3 статті 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких підстав, враховуючи те, що ухвали суду у даній справі направлялись відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (61002, м.Харків, в`їзд Пушкінський, 3, корп.А.), судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та про дату, час та місце проведення судового засідання, проте не виявив бажання бути присутнім у судовому засіданні, та його неявка не перешкоджає розгляду справи в порядку ч.1 ст.202 ГПК України.

При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Судом встановлено, що при розгляді подібних справ з відповідачем, зокрема, №922/2218/19 та №922/4352/19, останній також не з`являвся в судові засідання та не надавав відзив.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки судом вчинені всі необхідні визначені процесуальним законом вимоги щодо повідомлення відповідача, суд визнає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляду справи, як того вимагають приписи ст.ст.120, 242 ГПК України, однак не скористався своїми правами на подання відзиву на позов та участь у судовому засіданні.

Оскільки явка в судове засідання представника відповідача обов`язковою не визнавалася, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, та враховуючи значний час розгляду справи, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності відповідача за наявними в справі матеріалами, як це передбачено ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням XXXVII сесії Харківської міської ради IV скликання від 06.07.2005 року №121/05 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів» Харківською міською радою (орендодавець) надано ПП "Глорія" (орендар) земельну ділянку загальною площею 0,2963 га, яка знаходиться у м.Харкові, вул.Саперна.

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та відповідачем укладено договір оренди землі від 06.04.2006 б/н, номер запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 11654769 від 13.10.2015.

Згідно з положеннями п.8 Договору оренди землі земельна ділянка передається для будівництва торгівельного комплексу з адміністративними та офісними приміщеннями та гостьовою автостоянкою строком до 01.12.2008 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для експлуатації цього об`єкту до 01.12.2030.

Пунктом 5 цього договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки: на період будівництва згідно з довідкою №682/06 від 09.02.2006 року становить 378559,00 грн.; на період експлуатації згідно з довідкою №№683/06 від 09.02.2006 року становить 1892793,00 грн.

Згідно з п.9 договору розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить:

на період будівництва:

2006 - 1153,66 грн.;

з 2007 - 2176,71 грн.

на період експлуатації:

з 01.12.2008 - 6940,24 грн.

Відповідно до п.10 Договору оренди землі від 06.04.2006 б/н, номер запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 11654769 від 13.10.2015 встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.12.2014 року у справі №922/4583/14 внесено зміни до Договору оренди землі від 06.04.2006 б/н, номер запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 11654769 від 13.10.2015, шляхом визнання укладеною додаткової угоди, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою за адресою: вул.Саперна у м.Харкові, у зв`язку із зміною нормативно грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування відповідачем земельної ділянки згідно з розрахунком №178/14 від 07.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 203369,66 грн., або в місяць - 16947,47 грн.

Дата набрання рішенням законної сили - 23.12.2014.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.04.2020 у справі №922/4252/19 розірвано договір оренди землі, укладений 06.04.2006 між Харківською міською радою та ПП "Глорія" (інше речове право припинено 26.06.2020).

Дата набрання рішенням законної сили - 18.05.2020.

Відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області від 09.12.2021 №31364/5/20-40-04-03-11 податкова звітність з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) по підприємству ПП "Глорія" за період 2018-2020 не надавалась.

Розмір заборгованості зі сплати орендної плати, яку повинно було сплатити ПП "Глорія" за період з 01.01.2019 по 25.06.2020 складає 538747,86 грн.

Отже, заборгованість зі сплати орендної плати ПП "Глорія" за користування земельною ділянкою за адресою: м.Харків, вул.Саперна відповідно до договору оренди землі від 06.04.2006 б/н, номер запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 11654769 від 13.10.2015 за період з 01.02.2019 по 25.06.2020 складає 538747,86 грн.

Таким чином, спірна земельна ділянка протягом тривалого часу використовувалась відповідачем без належної сплати орендної плати, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За умовами ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч.5 ст.762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 14-15 Закону України "Про оренду землі", зокрема, передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з ст.21 цього ж закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Податковим кодексом України (далі - ПК України) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою і п.п.14.1.136 п. 14.1 ст.14).

У відповідності до статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 ПК України).

За приписами ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

З усіх наведених вище положень ПК України та Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди. ПК України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме договором оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.10.2019 року по справі №922/3321/18, від 30.03.2018 року у справі №916/3236/16, від 01.10.2018 року у справі №916/3233/16.

Як вказує позивач, пунктом 13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до наказу Держкомстату "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін" від 27.07.2007 №265, індекс споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Інформація про індекси споживчих цін (індекси інфляції) за відповідні роки розміщена на сайті Державної служби статистики України.

Нарахування інфляційних здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначене узгоджується із рекомендаціям Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97-р відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ.

Висновки стосовного того, що орендна плата має вноситись відповідачем відповідно до умов договору із урахуванням індексів інфляції, зокрема у спірних правовідносинах, які виникли між Харківською міською радою та ПП "Глорія" за договором оренди землі від 06.04.2006 б/н номер запису про інше речове право: 11654769 від 13.10.2015), викладені в п.41 постанові Верховного суду Касаційного господарського суду від 07.10.2019 у справі №922/3321/18, у п.п.50,57,61 постанови Верховного суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою та строки її внесення відповідачем встановлені сторонами в договорі оренди землі, з урахуванням додаткової оплати.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати за договором у період користування з 01.02.2019 по 25.06.2020 в розмірі 538747,86 грн. Строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати є таким, що настав.

Перевіривши відповідний розрахунок позивача, суд приходить до висновку про його арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зазначені в позові обставини щодо існування боргу в вищевказаному розмірі підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, доказів сплати заборгованості останнім до суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 538747,86 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись статтями 13, 14, 73-80, 86, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Глорія" (адреса: 61002, м.Харків, в`їзд Пушкінський, 3, корп.А; ) на користь Харківської міської ради (адреса: 61003, м.Харків, майдан Конституції,7; ) 538747,86грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Саперна у м.Харкові відповідно до договору оренди землі від 06.04.2006 б/н, за період з 01.02.19 по 25.06.20, а також 8081,22 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "15" вересня 2022 р.

Суддя К.В. Аріт