ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про передачу справи за підсудністю

"13" вересня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/588/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.

розглянувши матеріали за позовом

Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород Закарпатської області в інтересах держави в особі Сюртівської сільської ради, с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача 1 Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 2 Ужгородської районної державної адміністрації (Ужгородської районної військової адміністрації), м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю Євроімекс, м. Ужгород Закарпатської області

про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Закарпатської ОДА № 274 від 17.05.2019 року Про внесення змін до договору оренди; визнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 03.06.2019 року до Договору оренди земельної ділянки від 24.07.2012 року та стягнення 2 516 039 грн. 17 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Закарпатська обласна прокуратура, м. Ужгород Закарпатської області звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Сюртівської сільської ради, с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області до відповідача 1 Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), м. Ужгород Закарпатської області, до відповідача 2 Ужгородської районної державної адміністрації (Ужгородської районної військової адміністрації), м. Ужгород Закарпатської області та до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю Євроімекс, м. Ужгород Закарпатської області про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Закарпатської ОДА № 274 від 17.05.2019 року Про внесення змін до договору оренди; визнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 03.06.2019 року до Договору оренди земельної ділянки від 24.07.2012 року та стягнення 2 516 039 грн. 17 коп.

Вирішуючи питання про прийняття зазначеної позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в даній справі, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У параграфі 3 глави 2 розділу І Господарського процесуального кодексу України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності), встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Частинами 1, 2 ст. 29 ГПК України визначено, що позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів. Право вибору між господарськими судами, яким відповідно цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього кодексу.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності.

Так, частиною п`ятою статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно він наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Правило ж про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

З урахуванням наведеного, у випадку виникнення конкуренції норм частини 3 статті 30 ГПК України та частини 5 статті 30 ГПК України, під час визначення підсудності спору із приводу нерухомого майна, відповідачем у якому є орган, зазначений у частині 5 статті 30 ГПК України, судам слід керуватись частиною 5 статті 30 ГПК України.

Таким чином, якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині п`ятій статті 30 Господарського процесуального кодексу України, то розгляд такої справи у будь-якому разі відноситься до компетенції виключно Господарського суду міста Києва та будь-який інший суд неуповноважений здійснювати розгляд відповідної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.07.2022 року у справі № 910/1718/21, 12.01.2021 року у справі № 918/572/19 та від 04.02.2020 року у справі № 914/240/18.

Пунктом 20.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам встановлено, що якщо відповідачем у справі є обласна державна адміністрація, то така справа у будь-якому разі підлягає розгляду у господарському суді міста Києва.

На підставі Указу Президента України № 68/2022 від 24.02.2022 року Про утворення військових адміністрацій, прийнятого на виконання Закону України Про правовий режим воєнного стану, для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку постановлено утворити 25 обласних військових адміністрацій, в тому числі і Закарпатську обласну військову адміністрацію. Тобто, фактично обласні та Київська міська державні адміністрації набули статусу відповідних військових адміністрацій, а голови цих державних адміністрацій посади начальників військових адміністрацій.

Зазначене рішення Президента тимчасове і діятиме до скасування режиму воєнного стану, по закінченню якого ОВА повернуться до звичного режиму роботи в форматі ОДА.

Судом встановлено, що позов про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Закарпатської ОДА № 274 від 17.05.2019 року Про внесення змін до договору оренди; визнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 03.06.2019 року до Договору оренди земельної ділянки від 24.07.2012 року та стягнення 2 516 039 грн. 17 коп. подано, зокрема, до Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації, тобто, одним із відповідачів у спірних правовідносинах є орган, зазначений у частині 5 статті 30 ГПК України.

Відтак, беручи до уваги вищенаведені законодавчі положення та провівши аналіз суб`єктного складу учасників даного спору, суд дійшов висновку про те, що даний спір, у силу приписів ч. 5 ст. 30 ГПК України, підсудний Господарському суду міста Києва.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить про те, що суд обов`язково повинен бути встановлений законом, тобто, кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом, при цьому, обов`язковим є дотримання правил юрисдикції (підсудності), визначених у параграфі 3 глави 2 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України).

При постановленні даної ухвали судом також враховано, що положеннями ст. 279 Господарського процесуального кодексу України передбачено скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи, у випадку прийняття такого рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Поряд із цим, передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом та не підлягатиме скасуванню судом вищої інстанції лише з підстави недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна заява (матеріали справи № 907/588/22) Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород Закарпатської області в інтересах держави в особі Сюртівської сільської ради, с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області до відповідача 1 Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), м. Ужгород Закарпатської області, до відповідача 2 Ужгородської районної державної адміністрації (Ужгородської районної військової адміністрації), м. Ужгород Закарпатської області та до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю Євроімекс, м. Ужгород Закарпатської області про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Закарпатської ОДА № 274 від 17.05.2019 року Про внесення змін до договору оренди; визнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 03.06.2019 року до Договору оренди земельної ділянки від 24.07.2012 року та стягнення 2 516 039 грн. 17 коп. підлягають передачі на розгляд Господарському суду м. Києва за підсудністю.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України,

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Матеріали позовної заяви № 15-877ВИХ-22 від 16.08.2022 року (вх. № 02.3.1-05/616/22 від 26.08.2022 року) (справи № 907/588/22) Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород Закарпатської області в інтересах держави в особі Сюртівської сільської ради, с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області до відповідача 1 Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), м. Ужгород Закарпатської області, до відповідача 2 Ужгородської районної державної адміністрації (Ужгородської районної військової адміністрації), м. Ужгород Закарпатської області та до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю Євроімекс, м. Ужгород Закарпатської області про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Закарпатської ОДА № 274 від 17.05.2019 року Про внесення змін до договору оренди; визнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 03.06.2019 року до Договору оренди земельної ділянки від 24.07.2012 року та стягнення 2 516 039 грн. 17 коп. із доданими до неї документами надіслати Господарському суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 44-В) за підсудністю.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено і підписано 13.09.2022 року.

Суддя Пригара Л.І.