ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р. Справа №914/1047/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Марко Р.І.

Матущака О.І.

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області за № 14.55/04-16-3218вих-22 від 22.06.2022 (вх. № 01-05/1433/22 від 24.06.2022)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 (м. Львів, суддя Т.Б. Фартушок)

у справі № 914/1047/22

за позовом: Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, м.Пустомити Львівської області, в інтересах держави в особі Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, с. Сокільники Львівської області

до відповідача: Приватного підприємства «Торговий дім «Орбіта», с. Ставчани Львівської області

про усунення перешкод у користуванні шляхом повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності,

за участю представників:

від позивача не з`явився;

від відповідача Вельгош Т.М., Сабан М.Р.;

прокурор Грабар В.Б.

ВСТАНОВИВ

Керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до Приватного підприємства «Торговий дім «Орбіта» про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, шляхом її повернення до комунальної власності та скасування державної реєстрації права власності.

В позовній заяві прокурор зазначає про протиправне відчуження Пустомитівською РДА земельної ділянки площею 9,6999га кадастровий №:03:000:0007, на якій заходиться русловий водний об`єкт ставок площею 4,8060га.

Прокурором подано до суду першої інстанції заяву № 14.55/04-16-2949ВИХ-22 від 08.06.2022 про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007, яка належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Торговий дім «Орбіта» (), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236) із забороною будь-яким особам, уповноваженим на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном до прийняття судом рішення про зняття арешту та шляхом заборони Приватному підприємству «Торговий дім «Орбіта» () відчужувати, (здійснювати її поділ або об`єднання з іншими земельними ділянками) земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007, площею 9,6999 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236).

Прокурор вважає, що у разі невжиття у даній справі заходів забезпечення позову це призведе не лише до значного ускладнення, але може і призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову. Заявлені заходи забезпечення позову є необхідними та безпосередньо пов`язані із предметом розгляду по даній справі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 заяву керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області від 08.06.2022 вих. №14.55/04-16-2949ВИХ-22 (вх. №1692/22 від 09.06.2022) про забезпечення позову відхилено. В забезпеченні позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником (прокурором) не доведено про вчинення саме відповідачем (з 2018 року) дій, спрямованих на відчуження всієї або частини земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні щодо якої є предметом спору у цій справі. Крім того, прокурором не наведено доводів, які б свідчили про намір відповідача вчинити дії, спрямовані на відчуження всієї чи частини земельної ділянки, чи інші дії, які б ускладнювали чи унеможливлювали виконання рішення суду у цій справі. Наведене свідчить і про необґрунтованість заявником (прокурором) припущення, що невжиття у даній справі заходів забезпечення позову призведе не лише до значного ускладнення, але може і призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, а відтак, суд першої інстанції відмовив в застосуванні заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області подав апеляційну скаргу за № 14.55/04-16-3218вих-22 від 22.06.2022 (вх. № 01-05/1433/22 від 24.06.2022), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 у справі № 914/1047/22 та заяву про застосування заходів забезпечення позову задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали порушено норми процесуального права. А саме, скаржник стверджує, що ПП «Торговий дім «Орбіта» наділено усіма правами власника земельної ділянки, які підприємство може реалізувати в будь-який час та на будь-якій стадії судового розгляду справи, що ускладнить як і розгляд справи так і виконання судового рішення, оскільки викличе потребу залучення нових власників земельної ділянки.

Апелянт посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, щодо того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Сторонами не подано відзиву на апеляційну скаргу.

Сокільницькою сільською радою Львівського району Львівської області подано до суду клопотання № 1928 від 09.09.2022, в якій просить апеляційну скаргу задоволити. Окрім того в даному клопотанні позивач просить розглядати справу за відсутності його представника.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Предметом позову у даній справі є усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, шляхом її повернення до комунальної власності та скасування державної реєстрації права власності.

Прокурор у заяві про забезпечення позову посилається на те, що Пустомитівською окружною прокуратурою Львівської області встановлено, що Пустомитівською районною державною адміністрацією 10.03.2006 видано розпорядження №143 «Про продаж земельної ділянки ЗАТ «Інтертранс» та продано у власність ЗАТ «Інтертранс» земельну ділянку пл. 9,6999 га, що розташована на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. На виконання зазначеного розпорядження 16.03.2006 Пустомитівською РДА та ЗАТ «Інтертранс» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 9,6999га, кадастровий номер :03:000:0007 за ціною 2 052 020грн., який посвідчено приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Леон М.В. (зареєстровано в реєстрі за №568).

Із Звіту про експертну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки від 18.08.2005, вбачається, що загальна площа ділянки становить 96999,0 м.кв., з якої під лісовим покривом - 9850 м.кв., під водною поверхнею - 48060 м.кв. Згідно матеріалів Кадастрового плану (експлікація угідь) - на земельній ділянці знаходиться озеро площею 4,8060га. Пустомитівським районним відділом земельних ресурсів (лист №675 від 06.12.2020) та Пустомитівською РДА (лист №34 від 25.01.2006) встановлено обмеження у використанні території в межах прибережної захисної смуги водойми, зокрема з дотриманням ст.ст.60,61 Земельного кодексу України. З наведеного прокурор підсумовує про те, що вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007 відчужено з розташованим на ній озером площею 4,8060га, при цьому, згідно паспорта №18 від 26.07.2002 тип даного ставка - русловий.

13.07.2010 ЗАТ «Інтертранс» продано вищевказану земельну (з кадастровим номером :03:000:0007) ТОВ «Інтертрансгруп», а 03.10.2018 ТОВ «Інтертрансгруп» продано зазначену ділянку ПП «Торговий дім «Орбіта».

Водночас, прокурор зазначає, що згідно зі статтею 3 ВК України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море. Прокурор вказує на те, що водні об`єкти та землі водного фонду є національним багатством держави і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства у водних ресурсах. Усі водні об`єкти та землі водного фонду на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони протікають, та незалежно від права власності на них, становлять єдиний водний фонд та землі водного фонду України і перебувають під охороною держави. Водні об`єкти та землі водного фонду, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Прокурор стверджує, що у зв`язку з тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0007 була незаконно відчужена у приватну власність та в подальшому неодноразово відчужувалась (13.07.2010 ЗАТ «Інтертранс» продано ТОВ «Інтертрансгруп», договір зареєстровано в реєстрі за №1087; 03.10.2018 ТОВ «Інтертрансгруп» продано ПП «Торговий дім «Орбіта», договір зареєстровано в реєстрі за №2732), тому з метою належного виконання рішення суду та ефективного захисту інтересів держави виникає необхідність у забезпеченні вищевказаного позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборони уповноваженим особам на вчинення реєстраційних дій щодо неї.

На думку прокурора, заявлені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки позовні вимоги спрямовані на забезпечення відновлення права власності держави на земельну ділянку водного фонду. При цьому, вжиті заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті. Застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зроблений висновок (на який посилається прокурор в апеляційній скарзі), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Зазначена правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у справі № 924/1277/20 (924/1226/21) від 09.06.2022.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Предметом позову у цій справі є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення до комунальної власності та скасування державної реєстрації права власності.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою, та надати суду докази існування фактичних обставин, що пов`язані з необхідністю вжиття таких заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.02.2022 №910/16158/21, від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 та від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

З огляду на це, апеляційна інстанція оцінює критично доводи заявника (прокурора), якими він обґрунтовує заяву про вжиття заходів забезпечення позову, які зводяться до доведення обставин щодо незаконного набуття відповідачем права власності на спірну земельну ділянку водного фонду. Наведені доводи не входять до предмету дослідження під час вирішення питання про можливість застосування судом заходів забезпечення позову.

Заявник (прокурор) не надав до суду жодних доказів, які б свідчили, що відповідач з 2018 року (з моменту набуття права власності на спірну земельну ділянку) має намір вчинити (чи вчиняє) дії спрямовані на відчуження всієї або частини спірної земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні щодо якої є предметом спору у цій справі.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб не допустити ускладнення чи взагалі унеможливлення поновлення порушених/оспорюваних прав або законних інтересів, якщо рішення буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 10.12.2019 у справі №910/18739/16).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заявником не доведено обставин, які свідчать про існування реальної загрози вчинення відповідачем дій, направлених на відчуження всієї або частини спірної земельної ділянки, а відтак, не обґрунтовано існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, заборони будь-яким особам, уповноваженим на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном до прийняття судом рішення про зняття арешту та шляхом заборони відповідачу відчужувати земельну ділянку, здійснювати її поділ або об`єднувати з іншими земельними ділянками.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу заявника на те, що заява про забезпечення позову, яку раніше було відхилено повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваній ухвалі суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 у даній справі слід залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на апелянта в порядку ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області за № 14.55/04-16-3218вих-22 від 22.06.2022 (вх. № 01-05/1433/22 від 24.06.2022) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 у справі № 914/1047/22 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.09.2022.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.І. Матущак

Суддя Р.І. Марко