ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022м. ХарківСправа № 922/4811/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Трейдсітісервіс", м.Київ
до 1.Спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради, м.Харків , , 2.Приватного підприємства "Вега +", м.Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача: Виноградов В.О, адвокат;

відповідача 1: Агєєва Е.О., адвокат;

відповідача 2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Трейдсітісервіс" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради ( перший відповідач) та Приватного підприємства "Вега+" ( другий відповідач), в якому просить визнати недійсним договір №52, укладений 15.11.2021 між Спеціалізованим комунальним підприємством "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та Приватним підприємстом "ВЕГА+".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірній договір №52 від 15.11.2021 був укладений відповідачами без застосування процедури публічних закупівель, як того вимагає ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі", внаслідок чого, укладений між відповідачами договір має бути визнаний недійсним на підставі ст.203, 215 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгяд справи здійнювати за правилами загального позовного провадження. Витребувано у Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради () та Приватного підприємства "ВЕГА+"() належним чином завірену копію договору №52, укладеного 15.11.2021 між Спеціалізованим комунальним підприємством "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та Приватним підприємством "ВЕГА+".

04.01.2022 від Спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради (відповідача-1) до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з витребуваними ухвалою суду документами (вх.№104) в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оспорюваний Договір не суперечить вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки відповідач-1 є комунальним комерційним підприємством та в прозумінні п.11 ч.1 ст.1 та п.3 ч.1 ст.2 цього Закону не є замовником товару, оскільки розрахунки за цим Договором здійснювались за кошти, отримані ним на комерційній основі.

31.01.2022 від Приватного підприємства "Вега +" (відповідача-2) надійшов відзив на позовну заяву (вх.№2151) за змістом якого з позовними вимогами не погоджується повністю, вказує на те, що під час укладання та виконання спірного договору відповідач-1 не виступав замовником в розумінні п.11 ч.1 ст.1 та п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про публічні закупівлі", а отже і підстави для визнання його недійсним відсутні.

Протокольною ухвалою від 09.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2022 о 12:00.

Втім, призначене засідання суду 02.03.2022 не відбулось через недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні через військову агресію Російської Федерації проти України та веденням активних бойових дій на території м. Харкова та Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.2022, призначено розгляд справи по суті на 21.07.2022 об 11:00.

Протокольною ухвалою від 21.07.2022 відкладено розгляд справи по суті на 09.09.2022 о 09:30.

У судовому засіданні 09.09.2022 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача-1 проти позову заперечував з підстав, викладених ним у відзиві на позов.

Відповідач-2 не скористався правом на участь представника у судовому засіданні призначеному на 09.09.2022, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час проведення судових засідань відповідач-2 повідомлявся належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 121 ГПК України.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Через постійні обстріли міста Харкова ворожими військами будівля, у якій розміщується Господарський суд Харківської області, зазнала пошкоджень, а приміщення суду зазнали часткових руйнувань. З моменту введення воєнного стану та початку ведення активних бойових дій на території Харківської області суд не може забезпечити безпеку апарату суду, суддів, а тому був вимушений обмежити присутність осіб у приміщенні суду до нормалізації обстановки з безпекою у регіоні та усунення руйнувань, у зв`язку з чим, у господарському суді Харківської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Проте, Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі. За змістом статей10,12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначеніКонституцією Українита законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя передбаченіКонституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Радою суддів України 02 березня 2022 року опубліковано рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких керівництвом Господарського суду Харківської області тимчасово до усунення вищезазначених обставин встановлено певний порядок роботи. Відповідно до частини 1 та 2статті Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку розгляду справи в порядку загального позовного провадження, які (визначені в ГПК України) в даному випадку не є розумними. При цьому, суд здійснив усі необхідні дії для розгляду справи, а в матеріалах справи достатньо матеріалів для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

15.11.2021 між СКП "Харківзеленбуд" ХМР (відповідач-1, Покупець за договором) та ПП "Вега+" (відповідач-2, Продавець за договором) було укладено Договір №52 відповідно до умов якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язався в порядку та на умовах , визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити Товар, зазначений у специфікації (Додаток №1), яка являється невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.3.1 Договору його ціна становить - 512 610,00 грн., в т.ч.ПДВ - 85 435 ,00 грн.

Як вказує позивач у позовній заяві він є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює свою діяльність у сфері: опотова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; неспеціалізована оптова торгівля; вантажний автомобільний транспорт; надання послуг перевезення речей (переїзду). Враховуючи те, що спірний договір, ціна якого становить 512 610,00 грн. в порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" був укладений без застосування процедур публічних закупівель, вказані обставини і стали підставами для звернення позивача з вказаним позовом до суду про визнання недійсним договору №52, укладеного 15.11.2021 між Спеціалізованим комунальним підприємством "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та Приватним підприємстом "ВЕГА+" на підставі ст. 203 ЦК України, оскільки останній був позбавлений можливості приймати участь у процедурі закупівлі, та як наслідок, отримати прибуток.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом як порушеного права, так і охоронюваного законом інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним (п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

При цьому вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Отже, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад встановлені Законом України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до п.11 ч.1 ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі" замовники - суб`єкти, визначені згідно із ст.2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про публічні закупівлі" до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цьго Закону належать, зокрема, юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї статті) та їх об`єднання , які забезпечують потребу держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловий чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон застосовується до Замовників, визначених п.1-3 ч.1 ст.2 цього Закону, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч, а робіт 1,5 мільйона гривень.

З урахуванням вищенаведеного, під час визначення приналежності юридичних осіб (підприємств, установ, організацій) та їх об`єднань до замовників в розумінні п.11 ч.1 ст.1 та п.3 ч.1 ст.2 зазначеного Закону, потрібно розмежовувати способи, якими забезпечуються потреби держави та територіальної громади.

За висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 08.05.2018 у справі №905/1793/17 діяльність не є комерційною чи промисловою у разі якщо держава, підконтрольні їй організації при забезпеченні певної державної потреби керуються іншими мотивами ніж прибутковість, водночас така діяльність не залежить від економічних ризиків і витрат на неї (оскільки держава визначила мету організації саме для здійснення такої діяльності та нормативно встановила спосіб, умови, ціни, тарифи тощо). Натомість, діяльність здійснюється на комерційній основі у випадках, коли потреби держави та територіальної громади забезпечуються на конкурентному ринку.

Отже в розумінні п.11 ч.1 ст.1 та п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про публічні закупівлі" замовниками, зокрема, є юридичні особи та їх об`єдання, які забезпечують потреби держави та територіальної громади у спосіб, що не є комерційною або промисловою діяльністю в умовах конкуренції та одночасно відповідають хоча б одній із передбачених Законом ознак.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту (нова редакція 2021 рік) Спеціалізоване комунальне підприємство "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради є комунальним комерційним підприємством, єдиним засновником якого є Харківська міська рада, а власником майна - територіальна громада м.Харкова в особі Харківської міської ради. Підприємство безпосередньо підпорядковано Управлінню екології та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради та діє відповідно до чинного законодавства України та Статуту Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради.

Метою створення та діяльності відповідача-1 є забезпечення потреб з утримання, обслуговування, благоустрою, ремонту та створення нових об`єктів зеленого господарства міста на умовах, що визначені Харківською міською радою та її виконавчих органів, та/або отримання прибутку на конкурентних ринках товарів, робіт та послуг у сферах, віднесених до предмету діяльності Підприємства, на умовах, визначених Підприємством самостійно, де всі економічні ризики, щодо результатів такої діяльності несе саме Підприємство (п.3.1 Статуту).

Згідно п.2.2 Статуту Підприємство діє в умовах конкурентного ринку та здійснює свою діяльність з метою отримання прибутку.

Для здійснення предмету та цілей діяльності Підприємство має право: на правах господарського відання володіти, користуватися і розпоряджатися в установленому порядку майном, що знаходиться на балансі Підприємства відповідно до чинного законодавства; від свого імені в установленому порядку укладати договори, контракти, здобувати майнові права і особисті немайнові права, нести обов`язки, виступати позивачем і відповідачем в суді, господарському суді і здійснювати інші дії, що не суперечать чинному законодавству; самостійно обирати спосіб (механізм, процедуру тощо) закупівлі товарів, робіт та послуг, необхідних під час здійснення діяльності на комерційній основі в умовах конкуретного ринку (п.4.1 Статуту).

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 3.4 спірного Договору визначено, що джерелом фінансування є власний бюджет, а саме: кошти від діяльності підприємтства на комерційній основі в умовах конкурентного ринку.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 та 4.3 Договору Покупець здійснює оплату Товару на умовах попередньої оплати у розмірі 100% вартості Товару на підставі виставленого рахунку-фактури Постачальника. Розрахунки проводяться шляхом перерахування Покупцем коштів на поточний рахунок Продавця. Покупець приймаєє Товар на підставі накладної, підписаної уповноваженими представниками Сторін.

При цьому у Договорі сторони визначили, що закупівля Товару, визначеного даним Договором, та укладення даного Договору здійснюється без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", оскільки Покупець при закупівлі Товару та укладання Договору діє на комерційній основі (п.11.5 Договору)

Договір набуває чинності з моменту його укладання і діє до 31.12.2021, в частині розрахунків - до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що зобов`язання сторін за договором були виконанні повністю, що підтверджується підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №799 від 25.11.2021 та платіжним дорученням №3019 від 18.11.2021 на суму 512 610,00 грн. При цьому у платіжному дорученні №3019 зазначено, що закупівля Товару була проведена "Без тендеру".

За укладеним спірним Договором сторонами було дотримано норми чинного законодавства: зміст правочину не суперечить законодавству, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі; спірний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами та завірений печатками, у відповідності до законодавства; правочин спрямований на реальне настання правових наслідків.

Враховуючи те, що Відповідач-1 здійснив закупівлю Товару за оспорюваним договором на комерційній основі, тобто з метою задоволення інтересів територіальної громади на конкурентному ринку за власні кошти, оримані від комерційної діяльності та під час укладання та виконання спірного договору не виступав Замовником в розумінні п.11 ч.1 ст.1 та п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про публічні закупівлі" суд дійшов виснову, що Договір №52 від 15.11.2021 відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим підстави для визнання його недійсним відсутні.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Трейдсітісервіс" задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим, у позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Повне рішення складено "15" вересня 2022 р.

Суддя С.Ч. Жельне