ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2022 р. Справа№ 910/9185/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

та представників учасників справи:

ОСОБА_1 - Лєшков Г.Ю. (ордер АА№1228771 від 15.08.2022)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засновника Приватного підприємства "Селтік" - ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021

у справі № 910/9185/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ"

до Приватного підприємства "Селтік"

про стягнення 9660584,07 грн

В С Т А Н О В И В :

Коротке викладення суті спору та позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» звернулося до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Селтік" (відповідач) про стягнення 9660584,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач доводить, що відповідач без належних правових підстав користувався належним позивачу на праві власності нежитловим приміщенням в період з 25.04.2017 по 07.06.2018, тому повинен відшкодувати вартість такого використання; розрахунок відшкодування здійснено на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786.

Відповідно до Ухвали Господарського суду м. Києва від 27.10.2020 задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" про залучення до участі у справі як правонаступника позивача; замінено позивача у справі з публічного акціонерного товариства «БГ Банк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" (далі-позивач).

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.01.2021 суд вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» до приватного підприємства «Селтік» про стягнення коштів у розмірі 9660584,07 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства «Селтік» (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, ідентифікаційний код 32243688) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 3-А, вхід "Б", поверх 3, офіс 8; ідентифікаційний код юридичної особи 42739,07 (дев`ять мільйонів шістсот шістдесят тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. заборгованості та 144908,76 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Господарський суд, керуючись частиною першою статті 1212 і пунктом 1 частини першої статті 1214 ЦК України, дійшов висновку, що майно було набуте та збережене Відповідачем безпідставно, що свідчить про наявність у Позивача як законного власника майна підстав вимагати у Відповідача відшкодування коштів за фактичне користування нежилими приміщеннями за заявлений Позивачем період, а тому визнав обґрунтованими вимоги позивача, про стягнення відшкодування за фактичне використання безпідставно набутого майна.

Апеляційне провадження (рух справи).

Засновник Приватного підприємства "Селтік" - ОСОБА_1 (апелянт) звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій, з урахуванням додаткових пояснень, просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт доводить;

неврахування господарським судом обставин первинної державної реєстрації права власності на означене нерухоме майно за відповідачем з 08.04.2013 року, та тих обставин, що право власності відповідача відновлене з огляду на наказ Міністерства юстиції України №3473/5 від 01.10.2021 про скасування рішення державного реєстратора від 16.04.2018;

неврахування обставин незаконності державної реєстрації права власності на означене нерухоме майно за банком, що встановлені рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.12.2016 у справі № 826/26802/15 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 за ПАП «Банк Перший» та всі послідуючі/пов`язані індексні номери про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

неврахування тих обставин, що про відсутність правових підстав для володіння означеним нерухомим майном відповідач не міг знати в період з 25.04.2017 по 07.06.2018, оскільки дізнався лише з 30.01.2019, тобто після Постанови Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 826/26802/15, якою скасовано судові рішення адміністративних судів та закрито провадження у адміністративній справі.

Позивач у поясненнях на апеляційну скаргу заперечує посилання апелянта на порушення прав останнього, вважає, що апелянт не має статусу учасника справи та права на оскарження судового рішення у цій справі; наказ Міністерства юстиції України № 3473/5 від 01.10.2021 не може бути врахований, оскільки не існував на час ухвалення оскаржуваного рішення господарського суду першої інстанції та не був предметом дослідження в господарському суді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 справу №910/9185/19 за апеляційною скаргою засновника Приватного підприємства «Селтік» - ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 прийняти до провадження у визначеному складі: головуючий суддя Грек Б.М., судді: Отрюх Б.М., Сотніков С.В.; розгляд справи №910/9185/19 призначено на 11.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 розгляд апеляційної скарги засновника Приватного підприємства «Селтік» - ОСОБА_1 відкладено на 08.08.2022.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., Доманська М.Л., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 прийнято справу №910/9185/19 за апеляційною скаргою засновника Приватного підприємства «Селтік» - ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., судді: Алданової С.О., Доманської М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 розгляд апеляційної скарги засновника Приватного підприємства «Селтік» - ОСОБА_1 відкласти на 24.08.2022.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., Алданова С.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 прийнято справу №910/9185/19 за апеляційною скаргою засновника Приватного підприємства «Селтік» - ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., судді: Остапенка О.М., Алданової С.О.; розгляд апеляційної скарги призначено на 19.09.2022.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., Алданова С.О., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 прийнято справу №910/9185/19 за апеляційною скаргою засновника Приватного підприємства «Селтік» - ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., судді: Алданової С.О., Отрюха Б.В.

19.09.2022 позивач звернувся до апеляційного господарського суду з клопотанням про відкладення розгляду справи через обставини, що унеможливлюють участь у судовому засіданні директора та для надання йому можливості для вирішення питання щодо забезпечення належного представництва.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши зазначене клопотання, не вбачає підстав для його задоволення, керуючись наступними мотивами.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника; юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Як свідчать матеріали справи повноваження на представництво позивача у суді апеляційної інстанції мав представник Макєєв Є.Ю. (ордер від 18.01.2022) та представник Карманський В.Б. (довіреність № 19/01/2022 від 19.01.2022). У суді апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про припинення представництва.

Відтак, апеляційний господарський суд вважає, що позивач не позбавлений права діяти у суді через своїх представників, тому обставини, що унеможливлюють участь у судовому засіданні директора не є такими, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції, а інших обставин, які обумовлюють необхідність вирішення питання щодо забезпечення належного представництва позивачем не доведено.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Приватне підприємство "Селтік" набуло права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення хімічного цеху літ.Е, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1 на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2005.

01.09.2005 приватне підприємство "Селтік" зареєструвало право власності на зазначене нерухоме майно.

16.10.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Рябоконь О. І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 6851995 та внесено про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, за ПАТ «Банк Перший».

Підставою для реєстрації права власності за ПАТ «Банк Перший» був договір іпотеки від 29.02.2008 та заява ПАТ "Банк Перший" №3187719.

21.12.2016 Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/26802/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: ПАТ «БГ БАНК» (який є правонаступником ПАТ «Банк Перший»), ПП «СЕЛТІК», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13491,3 кв. м за ПАТ «Банк Перший», та всі послідуючі/пов`язані індексні номери про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про зобов`язання реєстратора внести/поновити реєстраційний запис до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежиле приміщення хімічного цеху (літ. Е) за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13 491,3 кв. м, за ПП «Селтік» адміністративний позов задоволено частково, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е») за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13491,3 кв. м за ПАП «Банк Перший», та всі послідуючі/пов`язані індексні номери про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в іншій частині позовних вимог відмовлено повністю. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 постанову Окружного адміністративного суду від 21.12.2016 по справі №826/26802/15 залишено без змін.

Великою Палатою Верховного Суду за результатами касаційного перегляду справи №826/26802/15 винесено постанову від 30.01.2019, якою постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 скасовано, провадження в адміністративній справі №826/26802/15 закрито.

Крім того, 28.01.2015 на підставі Договору наступної іпотеки проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. "Е") загальною площею 13491,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46.

В подальшому спірне майно було передано у власність ТОВ "Червоноткацька" (право власності зареєстровано 15.05.2015р.)

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.03.2017 у справі №910/19715/15 в позові ПАТ "БГ БАНК" до ТОВ "Червоноткацька" про визнання за позивачем права власності та витребовування від відповідача об`єкта нерухомого майна: нежилі приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13 491,30 м.кв. відмовлено.

08.06.2018 здійснено державну реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ «Труб-Інжбуд».

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За частиною першою статті 1212 глави 83 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, у тому числі до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином (частини друга, третя статті 1212 ЦК України).

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування майном за відсутності укладеного договору, фактично збільшує свої доходи, а позивач втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати).

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

У зв`язку з цим суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин, обставини щодо наявності у позивача відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем/відповідачами з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Тобто, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.09.2019 у справі № 910/7364/18, Суд відзначив, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України), які він може реалізовувати на власний розсуд.

Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 [провадження № 12-14звг19], пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 [провадження № 12-234гс18]).

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18).

Частиною 1 статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Моментом набуття права власності на нерухоме майно та виникнення правомочностей власника є не момент укладення договору, а момент державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до закону.

З установлених обставин, а саме підстав набуття права власності, вбачається, що ПАТ «БГ Банк» набув права власності на означене нерухоме майно 16.10.2013.

З 28.01.2015, після реєстрації права власності на означене нерухоме майно на підставі договору наступної іпотеки від 30.10.2014, ПАТ «БГ Банк» не мав правомочностей власника нерухомого майна або іншого речового права щодо об`єкта нерухомого майна: нежилі приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13491,30 м.кв.

15.05.2015 ТОВ "Червоноткацька" здійснило державну реєстрацію права власності на спірне майно і з цього моменту було власником спірного майна в розумінні вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України та ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Аналізуючи питання наявності майнових прав на об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13491,30 м.кв., апеляційний господарський суд враховує, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення (правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17). З цих мотивів суд апеляційної інстанції не враховує рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2016 у справі №826/26802/15, а також як підстава набуття права власності за ПАТ «БГ Банк» рішення господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі №910/19715/15, оскільки зазначені судові рішення скасовані.

08.06.2018 здійснено державну реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ «Труб-Інжбуд».

Таким чином, в період 24.04.2017 до 07.06.2018 позивачем не доведено збільшення відповідачем своїх доходів (кошти від орендної плати) за рахунок позивача щодо об`єкта нерухомого майна: нежилі приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46.

Апеляційна інстанція відхиляє твердження позивача щодо не доведення апелянтом порушення прав та відсутності права на оскарження судового рішення у цій справі з тих мотивів, що згідно з відомостями з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками (учасниками) ПП "Селтік" є ОСОБА_1 (розмір внеску до статутного фонду 500 000 грн), ОСОБА_2 (розмір внеску до статутного фонду 250 000 грн), ОСОБА_3 (розмір внеску до статутного фонду 250 000 грн); відповідно до рішення загальних зборів учасників (співвласників) ПП "Селтік", оформленого протоколом № 11/10-21 від 11.10.2021, уповноважено ОСОБА_1 на представництво інтересів учасників ПП "Селтік" у справі №910/3943/21 про банкрутство ПП "Селтік" та доручено їй здійснення представництва як уповноваженої особи учасників ПП "Селтік" у справах №910/3943/21 і № 910/9185/19. Відтак, слід дійти висновку про наявність правового зв`язку між оскаржуваним судовим рішенням й порушенням інтересів апелянта та виникнення у останнього права на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі № 910/9185/19 (постанова Верховного Суду від 15.06.2022 у цій справі).

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Апеляційна інстанція вважає, що головний аргумент апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права власності на об`єкт нерухомого майна доведена встановленими обставинами, тому, апеляційна інстанція, враховуючи доводи апелянта, визнає необґрунтованим висновок про наявність у позивача як законного власника майна підстав вимагати у відповідача відшкодування коштів за фактичне користування нежилими приміщеннями за заявлений період.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, тому оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати, а в позові відмовити.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, тому наявні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи (п.п. б) п. 2 ч. 1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та статтями 8, 34, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу засновника Приватного підприємства "Селтік" - ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі №910/9185/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А, вхід «Б-2», поверх 3, офіс 8, ) на користь засновника Приватного підприємства "Селтік" - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 289817 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн 53 коп. витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А, вхід «Б-2», поверх 3, офіс 8, ) на користь засновника Приватного підприємства "Селтік" - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 217363 (двісті сімнадцять тисяч триста шістдесят три) грн 14 коп. витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду міста Києва видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

С.О. Алданова

Повний текст постанови складено 21.09.2022.