ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 вересня 2022 року м. Черкаси Cправа № 925/933/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Азот» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2022 Приватне акціонерне товариство «Азот» звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заявник просить суд забезпечити позов Приватного акціонерного товариства «Азот» (, 18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72 персональний ЕІС-код 56ХО000005NMY006) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» (, 18000, м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 142) шляхом заборони Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) Приватному акціонерному товариству «Азот».

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник стверджує, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» надає заявнику послуги з розподілу природного газу на підставі укладеного між сторонами 01.04.2017 року типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

14.09.2022 заявник отримав від АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» повідомлення про припинення газопостачання № 1602/31 від 13.09.2022, у якому заявнику запропоновано у термін до 07 год 00 хв. 20.09.2022 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати до опломбування газоспоживне обладнання та попереджено, що у разі невиконання вимоги припинення транспортування газу буде здійснено АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у примусовому порядку.

Заявник вважає дії та повідомлення АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» незаконними та має намір звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права припиняти (обмежувати) газопостачання заявнику на підставі повідомлення про припинення газопостачання № 1602/31 від 13.09.2022.

Проте, враховуючи, що встановлений АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» строк для самостійного відключення підприємства від газових мереж спливає о 07 год 00 хв. 20.09.2022 існує загроза примусового припинення газопостачання заявнику ще до вирішення судом спору про правомірність дій і повідомлення АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз».

Примусове припинення газопостачання заявнику зумовить повну зупинку виробництва та припинення діяльності підприємства, для якого природний газ є основною сировиною для виробництва мінеральних добрив. В умовах повномасштабної війни проти України заявник залишився єдиним великим підприємством хімічної галузі промисловості, яке продовжує виробляти мінеральні добрива та поставляти їх аграріям та продовжує виробляти рідкий медичний кисень для потреб закладів охорони здоров`я. У випадку припинення газопостачання його відновлення та відновлення виробництва потребуватиме значних енерго-, часових та матеріальних витрат з огляду на складність технологічних процесів виробництва на підприємстві.

Заявник стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову щодо заборони АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» вчиняти дії, спрямовані на припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) заявнику унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав Заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

До заяви заявник додав копію повідомлення АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про припинення газопостачання № 1602/31 від 13.09.2022; копію типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498; копію заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

За подання заяви про забезпечення позову заявник сплатив судовий збір у розмірі 1240,50 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, дослідивши додані до неї письмові докази, суд встановив:

01.04.2017 року заявник, ознайомившись з умовами Типового договору розподілу газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, приєднався до умов типового договору, про, що свідчить заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), додана заявником до заяви про забезпечення позову.

Відповідно до умов Типового договору розподілу газу (п.2.1) Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Оператор ГРМ за договором, укладеним із заявником, є Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз».

Згідно з пунктом 13 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу у разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; перевищення підтвердженого обсягу природного газу, якщо інше не передбачено договором постачання природного газу; розірвання договору постачання природного газу; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування;

Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами безпеки систем газопостачання. (абз. 2 пункту 13 Правил постачання природного газу).

Згідно з пунктом 1 розділу 7 параграфу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо внаслідок несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за договором розподілу природного газу Оператор ГРМ не здійснив припинення (обмеження) розподілу природного газу споживачу-боржнику через відмову в доступі до об`єкта споживача або на письмову вимогу Оператора ГРМ споживач самостійно не обмежив чи не припинив споживання (відбір) природного газу з ГРМ, Оператор ГРМ має право вимагати від споживача, крім оплати послуги розподілу природного газу, сплати компенсації (Пунктом 1 розділу 7 параграфу VI Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 3 Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1687 від 08.12.2006, газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство з власної ініціативи у разі порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ (коли зазначене підприємство є його постачальником) або за надані послуги з його транспортування припиняє або обмежує газопостачання, а у випадку відсутності у споживача ліміту природного газу припиняє газопостачання згідно з умовами договору на транспортування газу. В іншому разі припинення (обмеження) газопостачання здійснюється за дорученням постачальника на підставі укладеного з ним договору.

Висновки суду за результатами розгляду заяви про забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» зроблено висновок, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" у рішенні від 17.07.2008 Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України)

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу;

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення щодо ймовірності вчинення відповідних дій.

Постановляючи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі «Кюблер проти Німеччини», заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

Заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) ПрАТ «Азот».

14.09.2022 заявник отримав від АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» повідомлення про припинення газопостачання № 1602/31 від 13.09.2022, у якому заявнику запропоновано у термін до 07 год 00 хв. 20.09.2022 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати до опломбування газоспоживне обладнання та попереджено, що у разі невиконання вимоги припинення транспортування газу буде здійснено АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у примусовому порядку.

Заявник вважає дії та повідомлення АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» незаконними та має намір звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права припиняти (обмежувати) газопостачання заявнику на підставі повідомлення про припинення газопостачання № 1602/31 від 13.09.2022.

Проте, враховуючи, що встановлений АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» строк для самостійного відключення підприємства від газових мереж спливає о 07 год 00 хв. 20.09.2022 існує загроза примусового припинення газопостачання заявнику ще до вирішення судом спору про правомірність дій і повідомлення АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз».

Примусове припинення газопостачання заявнику зумовить повну зупинку виробництва та припинення діяльності підприємства, для якого природний газ є основною сировиною для виробництва мінеральних добрив. У випадку припинення газопостачання його відновлення та відновлення виробництва потребуватиме значних енерго-, часових та матеріальних витрат з огляду на складність технологічних процесів виробництва на підприємстві.

Заявник стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову щодо заборони АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» вчиняти дії, спрямовані на припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) заявнику унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав Заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На цих засадах мають ґрунтуватися і договірні відносини.

За змістом заяви ПрАТ «Азот» метою забезпечення позову є ефективний захист та поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

За відсутності у суду можливості дослідити позовну заяву та викладені у ній матеріально-правові вимоги, враховуючи зміст заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд при застосування заходів забезпечення позову враховує намір заявника оскаржити дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» та звернутися з позовом про визнання відсутності права припиняти (обмежувати) газопостачання ПрАТ «Азот» за повідомленням про припинення газопостачання № 1602/31 від 13.09.2022 та про визнання протиправним і скасування цього повідомлення.

Враховуючи намір заявника звернутися з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про оскарження дій та повідомлення та визнання відсутності права припиняти (обмежувати) газопостачання заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії, спрямовані на припинення (обмеження) газопостачання, на переконання суду, за змістом не є тотожними змісту таких позовних вимог, а вжиття заходів забезпечення позову - задоволенню таких позовних вимог.

Невжиття заходів забезпечення позову до моменту вирішення спору та встановлення законності дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» щодо направлення повідомлення про припинення газопостачання №1602/31 від 13.09.2022, у тому числі, реалізація вказаного у ньому припису, на переконання суду, може зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів ПрАТ «Азот», за захистом яких він має намір звернутися до суду, а також може призвести до суттєвого порушення прав заявника, нанесення йому значних збитків та витрат для відновлення газопостачання. У разі задоволення позову, сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу.

Обраний заявником вид забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямований на підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Вжиття заходу забезпечення позову у даному випадку спрямоване на те, щоб протягом судового розгляду спору по суті суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою та забезпечив протягом розгляду справи продовження існування стану, який є предметом спору. На переконання суду, запропоновані заходи не призведуть до порушення майнових прав АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз».

Обрані заявником заходи забезпечення позову є співмірними із предметом позовних вимог, про намір звернутися з якими заявник вказав у заяві про забезпечення позову.

Суд вважає, що заявник довів наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову та зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову (заборона вчиняти дії щодо припинення газопостачання) і предметом позовних вимог (оспорювання правомірності повідомлення про припинення газопостачання), відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову з предметом позову.

На підставі наданих заявником доказів суд дійшов висновку про існування реальної загрози ефективному захисту та поновлення порушених (оспорюваних) прав заявника у разі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, а не вжиття заходів забезпечення позову й подальші ймовірні дії відповідача з припинення газопостачання унеможлять ефективний захист порушеного права позивача без нових звернень до суду.

Враховуючи вказану заявником мету забезпечення позову, суд доходить висновку про обґрунтованість заявником наявності правових підстав для застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) Приватному акціонерному товариству «Азот».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, враховуючи викладені в заяві обставини, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу до забезпечення позову, суд враховує співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» вчиняти певні дії, та доходить висновку, що вжиття заходів забезпечення позову не обмежуватиме права та законні інтереси АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз».

Заборона Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) Приватному акціонерному товариству «Азот», відповідатиме критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не позбавляють АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатися господарською діяльністю і спрямовані виключно на недопущення негативних наслідків для заявника до вирішення спору.

На переконання суду, вжиття заходів забезпечення позову не порушуватиме балансу інтересів сторін та відповідатиме критеріям добросовісності, розумності та справедливості.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Азот» про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРКАСИГАЗ» (, 18000, м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 142) вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) Приватному акціонерному товариству «Азот» (, 18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72 персональний ЕІС-код 56ХО000005NMY006).

Ухвала суду, з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання - 19.09.2022.

Строк пред`явлення до виконання - 19.09.2025.

Стягувач : Приватне акціонерне товариство «Азот» (, 18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72 персональний ЕІС-код 56ХО000005NMY006)

Боржник: Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРКАСИГАЗ» (, 18000, м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 142)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, в порядку передбаченому частиною другою статті 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання суддею, відповідно до вимог статей 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя А.І. Гладун