ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

05 вересня 2022 року Справа № 926/690/22

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В.,

за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд.86В, оф.1, код 42827548)

до Буковинського державного медичного університету (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, площа Театральна, 2, код 02010971)

про стягнення збитків в сумі 155 989,24 грн,

представники:

від позивача адвокат Морганюк Ю.Є.

від відповідача Семків В.В.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Буковинського державного медичного університету про стягнення 155 989,24 грн збитків за небаласи споживання природного газу за договорами на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими №8/Т від 05.02.2021 в сумі 114 142,88 грн та №9/Т від 05.02.2021 та 41 846,36 грн за лютий травень, жовтень 2021.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на виконання умов зазначених договорів позивач передав відповідачу у власність обумовлені обсяги природного газу. Відповідач згідно умов договору зобов`язувався контролювати власне газоспоживання та не допускати небаланси підтвердженого обсягу природного газу Однак, відповідачем у лютому травні, жовтні 2021 було допущено небаланси, у зв`язку із чим позивачу завдано збитки у розмірі 114 142,88 грн за договором №8/Т від 05.02.2021 та 41 846,36 грн за договором №9/Т від 05.02.2021. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 155 989,24 грн.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

У відповідності до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 дану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою від 10.03.2022 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 29.03.2022, а 29.03.2022 на 18.04.2022.

Ухвалою від 18.04.2022 суд вирішив продовжити строк підготовчого провадження та відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні на 10.05.2022, судове засідання за участю представника позивача провести в режимі відеоконференції з Господарським судом Львівської області.

В судовому засіданні 10.05.2022 оголошено перерву до 24.05.2022, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з Господарським судом Львівської області.

Ухвалами від 24.05.2022 та 08.06.2022 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 08.06.2022 та 16.06.2022, судові засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з Господарським судом Львівської області.

За наслідками підготовчого засідання 16.06.2022 суд призначив справу до розгляду по суті на 28.07.2022 в режимі відеоконференції з Господарським судом Львівської області.

Ухвалою від 28.07.2022 відкладено розгляд справи по суті на 23.08.2022, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з Господарським судом Львівської області.

Востаннє, за клопотанням відповідача ухвалою від 23.08.2022 відкладено розгляд справи по суті на 05.09.2022.

В судовому засіданні 05.09.2022 суд заслухав вступне слово представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, натомість представник відповідача проти позову заперечив тих підстав, що акти-претензії за лютий травень, жовтень 2021, у яких відображено розмір збитків внаслідок небалансів, були надіслані позивачем разом із претензією лише 12 січня 2022 року. Як ствердив відповідача, вказані акти мали бути надані позивачем у строки, визначені договором, разом із документами, які підтверджували передані обсяги газу у спірному періоді.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

05 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» (постачальник) та Буковинським державним медичним університетом (споживач) було укладено договори №8/Т та №9/Т на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими.

За цими договорами постачальник (позивач) зобов`язувався передати у власність споживачу природний газ (код за Державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:2015 - 09120000-6 «Газове паливо») (Природний газ) у необхідних для споживача обсягах, а споживач (відповідач) зобов`язувався своєчасно оплачувати постачальнику вартість газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Річний плановий обсяг постачання газу та планові обсяги постачання газу по місяцях визначаються сторонами у Додатку № 1 до цих договорів (пункти 1.3, 1.4 договорів).

Згідно з Додатком № 1 до договору №8/Т від 05.02.2021 плановий обсяг постачання газу протягом 2021 року 420.000 куб.м, в т.ч. по місяцях: січень - 0,0; лютий - 100,000; березень - 80,000; квітень - 30,000; травень - 12,000; червень - 8,000; липень - 3,000; серпень - 2,500; вересень - 2,500; жовтень - 18,000; листопад - 70,000; грудень - 94,000.

Згідно з Додатком № 1 до договору №9/Т від 05.02.2021 плановий обсяг постачання газу протягом 2021 року 90.000 куб.м, в т.ч. по місяцях: січень - 0,0; лютий - 11,000; березень - 11,000; квітень - 6,000; травень - 6,000; червень - 6,000; липень - 6,000; серпень - 6,000; вересень - 6,000; жовтень - 10,000; листопад - 11,000; грудень - 11,000.

Пунктом 1.6 Договорів передбачено, що передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення).

Відповідно до п. 2.2 Договорів постачання газу Споживачу може проводитись за наявності обов`язкових умов, зокрема: наявності у Споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу газу між Споживачем та оператором ГРМ та присвоєння споживачу оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; дотримання Споживачем умов цього договору, а також відсутності заборгованості у Споживача за минулі періоди перед постачальником (або оплати відповідно до графіка погашення заборгованості) та оплат поточних платежів; підтвердження в установленому порядку оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення С (об`єктів Споживача) (далі - підтверджений обсяг газу).

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п. 4.1 договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визнаних в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ (п. 2.3 Договорів).

Пунктом 2.4 Договорів передбачено, що місячний обсяг відбору (споживання) газу Споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більш ніж на +- 5%.

Згідно з пунктів 2.8 Договорів, постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми (далі - добова норма), яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно узгодженого сторонами графіку у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно.

Розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем (п. 3.1 Договорів).

У пункті 3.2 Договорів сторони узгодили ціну газу 8970,00 грн з ПДВ за 1000 куб.м.

Загальна сума договору №8/Т від 05.02.2021 становить 3 767 400,00 грн, договору №9/Т від 05.02.2021 807 300,00 грн (п. 3.9 Договорів).

Згідно з пунктом 3.3 ціна, зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватись протягом дії договору шляхом повідомлення Споживача Постачальником про відповідну зміну ціни не менше ніж за 20 днів до такої зміни на підставі підтверджуючих документів згідно вимог чинного на момент змін законодавства України. Сторони за взаємною згодою оформляють відповідну додаткову угоду про зміну ціни.

Відповідно до п. 4.1. договорів, розрахунковий період становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Згідно з п. 4.2.1 Договорів, Споживач сплачує вартість спожитого обсягу газу протягом місяця його споживання пропорційно спожитому щоденно обсягу газу. Оплата може проводитись Споживачем подекадно або інші строки протягом місяця споживання. Остаточний розрахунок за спожитий обсяг газу протягом попереднього розрахункового місяця Споживач проводить не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу за ціною, зазначеною постачальником в акті приймання-передачі природного газу за цей період а в грудні до 25 числа. Сторони можуть в порядку визначеному п. 2.9.7 цього договору додатково (в т.ч. для забезпечення Споживачем процедури закупівлі відповідного обсягу газу) оформити рахунок-акт визначення договірних обсягів газу.

Відповідно до п.п. 5.3.2 Договорів, Споживач має право самостійно припиняти (обмежувати) відбір природного газу для власних потреб з дотриманням вимог чинного законодавства.

У пункті 5.4 договору визначено, що споживач зобов`язаний, в т.ч.: дотримуватись дисципліни споживання газу, визначеної розділом ІІ договору, а також Правилами постачання природного газу; самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадку перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником.

Відповідно до пункту 11.1 Договорів, вказані договори набувають чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діють в частині постачання газу з 10 лютого до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору №8/Т від 05.02.2021, позивач у лютому 2021 передав у власність відповідачу природний газ в обсязі 57.627850 тис. куб.м на загальну суму 430 768,18 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000264; у березні 2021 - 84.315920 тис. куб.м на загальну суму 756 313,80 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000354; у квітні 2021 40.338880 тис. куб.м на загальну суму 361 839,76 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000572, у травні 2021 - 10.353870 тис. куб.м на загальну суму 102 006,32 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000806; у червні 2021 - 8.316170 тис. куб.м на загальну суму 108 575,92 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000935; у липні 2021 - 3.178150 тис. куб.м на загальну суму 41 493,92 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001045; у серпні 2021 - 2.396570 тис. куб.м на загальну суму 45 338,48 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001108; у вересні 2021 - 8.493660 тис. куб.м на загальну суму 155 841,67 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001190; у жовтні 2021 - 7.691830 тис. куб.м на загальну суму 141 129,70 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001246.

На виконання умов договору №9/Т від 05.02.2021, позивач у лютому 2021 передав у власність відповідачу природний газ в обсязі 2.724080 тис. куб.м на загальну суму 24 435,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000265; у березні 2021 - 6.111000 тис. куб.м на загальну суму 54 815,68 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000355; у квітні 2021 4.729000 тис. куб.м на загальну суму 42 419,14 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000573, у травні 2021 - 2.410790 тис. куб.м на загальну суму 21 624,79 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000807; у червні 2021 - 2.238000 тис. куб.м на загальну суму 29 219,33 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000936; у липні 2021 - 1.337000 тис. куб.м на загальну суму 17 455,87 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001046; у серпні 2021 - 1.143000 тис. куб.м на загальну суму 20 911,37 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001116; у вересні 2021 - 2.547000 тис. куб.м на загальну суму 46 732,36 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001191; у жовтні 2021 - 2.366940 тис. куб.м на загальну суму 43 428,61 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001247.

Факт отримання природного газу відповідачем у відповідних обсягах не оспорюється.

Добові обсяги відбору відповідачем природного газу наведено в Інформації з IP платформи SAP щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS000020AQZ00R за лютий-травень, жовтень 2021 по кожному договору.

25.05.2021, 14.07.2021, 16.07.2021, 19.07.2021, 20.07.2021, 23.07.2021, 19.08.2021, 26.08.2021, сторони уклали додаткові угоди №1/1, №2, №3/1, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10 до договору №8/Т від 05.02.2021, якими змінювали ціну газу.

06.10.2021 сторони уклали додаткову угоду №11 до договору №8/Т від 05.02.2021, в якій сторони вирішили відмовитись від виконання Договору та вважати його припиненим з 15.10.2021 року.

16.07.2021, 19.07.2021, 20.07.2021, 23.07.2021, 19.08.2021, 26.08.2021, 05.11.2021 сторони уклали додаткові угоди №1, №2/1, №3/1, №4, №5, №6, №7, №8, №9, № 9/1 до договору №9/Т від 05.02.2021, якими змінювали ціну газу.

06.10.2021 сторони уклали додаткову угоду №10 до договору №9/Т від 05.02.2021, в якій сторони вирішили відмовитись від виконання Договору та вважати його припиненим з 15.10.2021 року.

Згідно з актами врегулювання щодобових небалансів за газові місяці лютий-травень, жовтень 2021, які складені між ТзОВ «Оператор ГТС України» та позивачем, сума плати замовника за добовий небаланс, або розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику за газовий місяць становили:

- за лютий 2021 - 32 558,53 грн;

- за березень 2021 - 283 244,87 грн;

- за квітень 2021 - 525 449,62 грн;

- за травень 2021 - 19 647,39 грн;

- за жовтень 2021 884 667,84 грн.

Позивач оплатив ТзОВ «Оператор ГТС України» суми плати замовника за добовий небаланс, а саме платіжним дорученням №1406 від 18.11.2021 за жовтень 2021 в сумі 884 667,84 грн, платіжним дорученням №872 від 18.05.2021 за квітень 2021 в сумі 525 449,62 грн та платіжним дорученням №474 від 16.04.2021 за березень 2021 в сумі 283 244,87 грн.

12.01.2022 позивач надіслав відповідачу претензію за вих. №12/01-23, у якій вимагав сплатити збитки в сумі 155 989,24 грн, завдані внаслідок небалансів споживання відповідачем природного газу відповідно до Договору №8/Т від 05.02.2021 за лютий 2021 - 21 308,61 грн, березень 2021 - 22 779,87 грн, квітень 2021 - 45 793,06 грн, травень 2021 - 5094,84 грн, жовтень 2021 19 166,50 грн; відповідно до Договору №9/Т від 05.02.2021 за лютий 2021 - 5401,71 грн, березень 2021 - 2940,92 грн, квітень 2021 - 16 051,20 грн, травень 2021 - 3705,64 грн, жовтень 2021 13 746,89 грн;

Такі ж суми відшкодування за вчинення небалансу постачання газу вказано і в актах-претензіях за лютий-травень, жовтень 2021, які долучені позивачем до претензії. Відповідачем вказана претензія залишена без розгляду та задоволення.

У зв`язку з недотримання відповідачем обсягів споживання природного газу позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 155 989,24 грн збитків.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивачем за недотримання відповідачем обсягів споживання природного газу нараховано та заявлено до стягнення 155 989,24 грн збитків.

Водночас, сторонами в договорі не встановлено розмір та порядок розрахунку збитків у разі невиконання відповідачем зобов`язання щодо обсягів споживання природного газу. Збитки позивачем розраховано на підставі Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496.

Позивачем надсилалися адресу відповідача акти-претензії із вимогами сплатити збитки, які залишені відповідачем без задоволення. Вказані акти надсилалися позивачем разом із претензією 12.01.2022.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Відповідно до ч. 1 п. 8 ст. 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 623 ЦК України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 226 ГК України, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів запобігання збитків та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного із вищеперелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення.

Отже, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом підлягали доведенню позивачем перед судом.

Що стосується вини боржника у порушенні зобов`язання, то вона презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Додатками № 1 до договорів сторони передбачили планові обсяги постачання природного газу протягом 2021 року.

Пунктом 1 розділу VIІ Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків споживачем, який не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за відповідною формулою.

Відповідно до пункту 2 розділу VIІ Правил постачання природного газу у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

За результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку не реагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Таким чином, враховуючи, зокрема, положення пункту 1 розділу VIІ Правил постачання природного газу та те, що договорами передбачено обсяги природного газу, позивач має право вимагати від споживача відшкодування збитків, у разі підтвердження факту, що за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший чи більший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем).

При цьому визначальним є те, що пункт 1 розділу VIІ Правил постачання природного газу передбачає таку можливість щодо відшкодування збитків споживачем. Проте, наявність такого права не вказує на безумовну можливість стягнення збитків. Вказане право на стягнення збитків зі споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунки збитків позивачем складені не за підсумками розрахункового періоду (яким згідно умов договору є місяць), як це передбачено у п. 1 розділу VII Правил, а за кожен день споживання природного газу, залежно від того чи в конкретний день споживання відповідач допустив перевищення або не використав обсяги газу.

Водночас, такий порядок нарахування розміру збитків не відповідає розділу VII Правил, та не передбачений сторонами в укладеному договорі.

Розрахунки збитків, складені позивачем, ґрунтуються на розмірі плати за добовий небаланс сумі коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу (пункт 3 глави 1 розділу XIV Кодексу газотранспортних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015).

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортних систем, оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

Пункти 6 та 7 даної глави кодексу регулюють порядок розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу перед оператором газотранспортної системи.

Однак, аналіз зазначених положень Кодексу газотранспортних систем свідчить, що зазначені положення щодо оплати добового небалансу застосовуються у правовідносинах між замовником послуг транспортування природного газу та оператором газотранспортної системи.

Порядок відшкодування споживачем збитків постачальнику природного газу за недотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу є відмінним від оплати добового небалансу замовником послуг транспортування природного газу в користь оператора газотранспортної системи, оскільки відшкодування збитків проводиться за результатами розрахункового періоду (у даному випадку - місяць), а не подобово; застосовуються різні математичні показники та формули для визначення розміру збитків та нарахування плати за добовий небаланс, існують різні правові підстави для стягнення збитків та нарахування плати за добовий небаланс, зокрема для стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Слід зазначити, що в межах даної справи розглядається спір між постачальником та споживачем природного газу, а не між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу (позивачем). Зважаючи на наведене, ні законодавством, ні умовами укладеного сторонами договору не передбачено обов`язків оплати добового небалансу споживачем природного газу в користь постачальника.

Згідно актів врегулювання щодобових небалансів, складених ТзОВ «Оператор ГТС України» щодо позивача, розмір коштів, які підлягають виплаті оператору, становлять:

- за лютий 2021 - 32 558,53 грн;

- за березень 2021 - 283 244,87 грн;

- за квітень 2021 - 525 449,62 грн;

- за травень 2021 - 19 647,39 грн;

- за жовтень 2021 - 884 667,84 грн.

Однак, із вказаних актів не вбачається, що у складі заборгованості за небаланси позивача перед ТзОВ «Оператор ГТС України» за відповідні періоди є заборгованість, яка виникла у відповідача перед позивачем у тому ж періоді через небаланси споживання. Також позивачем не долучено доказів на підтвердження того, що заборгованість, яка відображена в актах врегулювання щодобових небалансів за лютий 2021 на суму 32 558,53 грн та за травень 2021 в сумі 19 647,39 грн, сплачена позивачем на користь ТзОВ «Оператор ГТС України», надано докази сплати за жовтень 2021 в сумі 884 667,84 грн, за квітень 2021 в сумі 525 449,62 грн та за березень 2021 в сумі 283 244,87 грн.

Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування збитків, позивач, зокрема, посилаючись на пункт 1 розділу VIІ Правил постачання природного газу, зазначив про існування різниці між об`ємом замовленого та фактично спожитого відповідачем газу, здійснив розрахунок виходячи з вартості перевищених/невикористаних обсягів газу, при цьому, не надав жодних доказів в підтвердження понесення збитків від такої різниці та саме у заявленому розмірі.

З урахування наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено існування повного складу цивільного правопорушення, зокрема, збитки та їх розмір, що виключає підстави для задоволення позову.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 25.08.2021 у справі № 911/3215/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

V. Висновки суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивач належними і допустимими доказами не довів існування повного складу цивільного правопорушення, зокрема, збитки та їх розмір, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог суд вирішив судові витрати залишити за позивачем у порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 130, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 15 вересня 2022 року.

Суддя І.В. Марущак