ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Черкаси Справа № 925/702/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Бузун Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача - Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради

про стягнення 2 160 859,86 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Мицько Р.М., адвокат, довіреність від 20.05.2022 № 20-05/2022 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брав;

22.07.2022 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз України") з вимогою стягнути з Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради (далі - ВК Червонослобідської сільської ради) кошти в розмірі 2 160 859,86 грн, в тому числі: основний борг - 1 866 552,47 грн, пеня - 97 361,14 грн, три проценти річних - 14 669,70 грн, інфляційні втрати - 182 276,55 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов Договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині неоплати поставленого газу.

Ухвалою від 25.07.2022 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 22.08.2022 о 12:00 год. Визначив сторонам строк для подання заяв по суті.

19.08.2022 до суду від відповідача надійшов лист від 18.08.2022 № 1589/05-09, яким останній просить суд долучити до матеріалів справи клопотання в порядку ст. 223 Господарського кодексу України з додатками. У клопотанні відповідач просить зменшити розмір пені заявлений в позовній заяві на 90 % до 9 736,1 грн.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідачем ухвалу про відкриття провадження у справі отримано 03.08.2022.

В ухвалі про відкриття провадження встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подання відзиву відповідачем сплив 18.08.2022, останній своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

За ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 22.08.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 12.09.2022 о 12:00 год.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлено належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи.

Присутній у судовому зсіданні в режимі відеоконференції представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, то зазначив про необґрунтовано великий відсоток, на який відповідач просить зменшити розмір пені, водночас залишивши таке клопотання на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (далі - Постачальник, Постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ "ГК "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236" (далі - Постанова КМ України № 1102).

Пунктом 2 Постанови КМ України № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідач є бюджетною установою (відповідно до Бюджетного кодексу України).

Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 1 листопада 2021 року автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

На підтвердження факту включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав позивач надає лист оператора ГТС з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом; інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма № 10); відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом (надано у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС та файлу на оптичному носії.

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Згідно з п. 2.1 Договору, Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

За п. 3.1, 3.3 Договору, постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Відповідно до п. 4.2 - 4.5 Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до п. 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно з пп. 1 п. 5.1 та пп. 1 п. 5.2 Договору, Споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

П. 8.1, 8.2 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, виключно у разі: порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі; відмови Споживача надати представнику Постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало Постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника.

За п. 11.1 Договору, він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором.

Відповідно до п. 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Отже, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Як стверджує позивач, він проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМ України від 30 вересня 2015 р. № 809 в редакції Постанови КМ України № 1102.

Цією ж Постановою КМ України № 1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 р. встановлено граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

За твердженням позивача, протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за 1 куб.метр, отже у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 куб.метр.

Позивач зазначає, що з 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті Позивача та на підтвердження надає роздруківку з сайту та довідку.

Як стверджує позивач, ним було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору, у строк та порядок передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі. З 01.11.2021 по 24.12.2021 Позивач поставив Відповідачу природний газ в об`ємі 49,33 тис. куб. м. на загальну суму 1 866 552,47 грн, в той час як Відповідачем, за цей же період, не здійснено жодної оплати вартості спожитого газу.

Позивачем на адресу відповідача було направлено Вимогу № 119/4.3-1531-2022 від 25.01.2022 про оплату поставленого природного газу, втім, як зазначає позивач та що не спростовує відповідач, вказану заборгованість не було погашено.

Таким чином у відповідача перед позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму 1 866 552,47 грн.

У зв`язку із несплатою такого боргу позивач нараховує додатково 97 361,14 грн пені, 14 669,70 грн 3% річних, 182 276,55 грн інфляційних втрат.

Розглядаючи спір, господарський суд враховує таке.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає, що споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (ст. 1).

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

В ч. 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" наведено умови, які визначаються у договорі постачання електричної енергії, серед яких, зокрема, ціна електричної енергії та послуг, що надаються.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право, зокрема, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів, та за п. 2 ч. 2 ст. 57 зобов`язані укладати договори, обов`язкові для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів.

Стаття 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлює, що споживач має право, зокрема, купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку та отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та стандартами якості електричної енергії. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 N312 (далі - ПРРЕЕ), врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно з пунктом 3.1.1. ПРРЕЕ, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 3.2.1. ПРРЕЕ, електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних вебсайтах. Постачальники універсальних послуг та постачальники "останньої надії" повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно.

Розділом 3.4. ПРРЕЕ визначено особливості постачання електричної енергії постачальником "останньої надії":

3.4.1. Постачальник "останньої надії" повідомляє споживача про умови постачання, ціну на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника шляхом оприлюднення зазначеної у цьому пункті інформації на своєму офіційному вебсайті.

3.4.3. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний повідомляти споживача на своєму вебсайті або через засоби масової інформації про зміни тарифів (цін) у строки, визначені порядком формування ціни, за якою здійснює постачання електричної енергії споживачам постачальник "останньої надії". Споживачі постачальника "останньої надії" оплачують послуги з передачі та розподілу електричної енергії оператору системи передачі та оператору системи розподілу згідно з умовами укладених договорів про надання відповідних послуг.

Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", мають бути економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними і не повинні перешкоджати конкуренції на ринку електричної енергії.

Ціна (тариф) на послуги постачальника "останньої надії" визначається за результатами конкурсу.

Якщо конкурс на визначення постачальника "останньої надії" не відбувся, ціна (тариф) на послуги тимчасово призначеного постачальника "останньої надії" встановлюється Регулятором згідно із затвердженою ним методикою та має враховувати економічно обґрунтовані витрати, пов`язані з особливим режимом роботи та ризиками від провадження діяльності постачальника "останньої надії", а також норму прибутку з урахуванням особливостей діяльності такого електропостачальника.

3.4.4. Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Про кінцевий строк постачання електричної енергії постачальник "останньої надії" має повідомляти споживача у виставлених рахунках кожні 30 днів. Повідомлення про припинення електропостачання надаються споживачу відповідно до процедури, передбаченої цими Правилами.

Якщо споживач постачальника "останньої надії" не уклав договір із новим електропостачальником по закінченню терміну договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розподіл та постачання електричної енергії такому споживачу припиняється шляхом здійснення відключення електроустановки такого споживача.

Відтак, з матеріалів справи випливає, що між позивачем та відповідачем укладено Договір постачання електричної енергії, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, отже, до такого договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Згідно з визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ч. 1 ст. 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

За приписами ст. 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Господарський суд встановив, що позивачем у період з 01.11.2021 по 24.12.2021 поставлено природний газ в об`ємі 49,33 тис. куб. м. на загальну суму 1 866 552,47 грн.

Відповідно до відомостей з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача - Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради зазначено ЕІС-код споживача природного газу - 56ХТ00004BCLMOON.

Згідно з листом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХТ00004BCLMOON зазначено, що у період з 01.11.2021 по 24.12.2021 обсяги природного газу, використані споживачем внесені в алокацію постачальника "останньої надії" ТОВ "ГК "Нафтогаз України". До листа додано роздруківку з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХТ00004BCLMOON за період з 01.11.2021 по 24.12.2021 (додаток 8).

Згідно з додатком 8 - Інформація щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХТ00004BCLMOON за період з 01.11.2021 по 30.11.2021, відповідачу поставлено 23 729,31 м3 газу.

Позивач виставив відповідачеві, на виконання умов Договору рахунок на оплату (природний газ) № 30935 від 10.12.2021, за 23,72931 тис. куб. м. на загальну суму (враховуючи послугу транспортування природного газу) - 398 652,41 грн.

Згідно з Інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХТ00004BCLMOON за період з 01.12.2021 по 24.12.2021, відповідачу поставлено 25 603,36 м3 газу.

Позивач виставив відповідачеві, на виконання умов Договору рахунок на оплату (природний газ) № 1359 від 10.01.2022, за 25,60336 тис. куб. м. на загальну суму (враховуючи послугу транспортування природного газу) - 1 467 900,06 грн.

Оскільки відповідачем не спростовано факт несплати заборгованості, господарський суд доходить висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача 1866 552,47 грн основного боргу.

Також позивач просить стягнути 97 361,14 грн пені, 14 669,70 грн - три проценти річних, 182 276,55 грн інфляційних втрат.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо оплати поставленого позивачем природного газу, наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої пунктом 4.5 Договору пені.

Перевіривши правильність нарахування пені, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правильно здійснено нарахування пені:

за період з 01.01.2022 по 20.01.2022 на суму боргу 398 652,41 грн - 3 931,91 грн;

за період з 21.01.2022 по 30.04.2022 на суму боргу 398 652,41 грн - 21 843,97 грн;

за період з 01.02.2022 по 30.04.2022 на суму боргу 1 467 900,06 грн - 71 585,26 грн.

Відтак, позивачем нараховано 97 361,14 грн пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши розрахунок втрат від інфляції, наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що його зроблено арифметично неправильно.

Позивачем нараховано інфляційні:

за період січень - квітень 2022 року на суму боргу 398 652,41 грн у розмірі 43 413,25 грн, тоді як за розрахунком суду сума інфляційних, яка підлягає стягненню за цей період становить 43 398,72 грн;

за період лютий - квітень 2022 року на суму боргу 1 467 900,06 грн у розмірі 138 863,35 грн, тоді як за розрахунком суду сума інфляційних за цей період складає 138 912,26 грн.

Враховуючи такий перерахунок, господарський суд задовольняє вимоги позивача про стягнення втрат від інфляції у розмірі 182 262,07 грн (43 398,72 + 138 863,35 = 182 262,07).

Згідно з розрахунком позивача, сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача становить:

за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму боргу 398 652,41 грн - 3 931,91 грн;

за період з 01.02.2022 по 30.04.2022 на суму боргу 1 467 900,06 грн - 10 737,79 грн.

Відтак господарський суд доходить висновку, що розрахунок 3 % річних позивачем здійснено правильно та стягненню підлягає 14 669,70 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90 % до 9 736,1 грн, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Одночасно, в чинному законодавстві України немає вичерпного переліку виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У клопотанні про зменшення розміру пені відповідач зазначає, що відповідно до листа фінансового управління Червонослобідської сільської ради від 15.08.2022 № 173/02-07 випливає, що за 7 місяців, до місцевого бюджету недоотримано 917 552 грн. Динаміка надходжень податків і зборів до бюджету Червонослобідської територіальної громади свідчить про значне зменшення фінансового ресурсу бюджету та очікується поглиблення ситуації щодо скорочення надходжень та невиконання затверджених планових показників. Очікується невиконання затверджених Червонослобідською сільською радою планових показників надходжень до загального фонду бюджету у сумі понад 6 500 000 грн.

Також відповідач стверджує, що дефіцит коштів на оплату комунальних послуг для комунального некомерційного підприємства "Черкаська центральна районна лікарня" яка перебуває на балансі Червонослобідської територіальної громади складає 686 500 грн.

Відповідач зазначає також, що з бюджету виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради надається допомога тимчасово переміщеним особам (переселенцям), надається гуманітарна допомога, оплачуються комунальні послуги розселеним людям. В період з 24.02.2022 Червонослобідська територіальна громада прихистила у себе більш ніж 1350 тимчасово переміщених осіб.

Відповідач звертається з клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій на 90 % з огляду на те, що розраховані позивачем штрафні санкції (пеня, 3 % річних, інфляційні втрати) становлять 16 % від ціни основного боргу, не враховуючи значну суму судового збору. Заявлена позивачем у позові сума штрафних санкцій є неспіврозмірною, тоді як пеня, як засіб розумного стимулювання виконання грошового зобов`язання, не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Також відповідач звертає увагу на відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків у результаті дій відповідача.

Наведені вище обставини надають підстави для зменшення розміру пені.

Також господарський суд враховує положення ч. 1 ст. 627 ЦК України: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проте при укладенні Договору з постачальником "останньої надії" у відповідача не було можливості виявити свою волю та зазначити розмір пені інший, ніж зазначений в Договорі.

Одночасно господарський суд вважає, що зменшення пені на 90 % є значним та нівелює суть відповідальності за порушення зобов`язання. Оцінивши в сукупності доводи позивача та відповідача, а також обставини розрахунку і періоди прострочення, суд вважає за можливе зменшити пеню на 70%.

З підстав викладеного господарський суд враховує клопотання відповідача та зменшує пеню на 70%, тобто до 29 208,34 грн.

На думку суду, застосоване судом в даному випадку зменшення штрафних санкцій враховує всі обставини справи в сукупності та не суперечить принципу юридичної рівності учасників спору і не свідчить про явне, як заниження, так і завищення суми штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовні вимоги частково у сумі 2 092 692,58 грн, в тому числі: основний борг - 1 866 552,47 грн, пеня - 29 208,34 грн, три проценти річних - 14 669,70 грн, інфляційні втрати - 182 262,07 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас судовий збір, сплачений за позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 68 152,80 грн (на скільки зменшено судом пеню), покладається на відповідача, як на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір, відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради (ідентифікаційний код 04408778, вул. Соборна, буд. 2/1, с. Червона Слобода, Черкаський р-н, Черкаська обл., 19604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (ідентифікаційний код 40121452, вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116) кошти в розмірі 2 092 692,58 грн, в тому числі: основний борг - 1 866 552,47 грн, пеня - 29 208,34 грн, три проценти річних - 14 669,70 грн, інфляційні втрати - 182 262,07 грн, а також 32 412,68 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повне рішення складено та підписано 14.09.2022.

Суддя З.В. Зарічанська