ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/480/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Зоренка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зінертек" (м.Київ)

до Приватного підприємства "Сучасне дорожнє будівництво" (смт.Черняхів, Житомирська область)

про стягнення 23768,36грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зінертек" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства "Сучасне дорожнє будівництво" про стягнення заборгованості в сумі 23768,36грн, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по проведенню оплати за товар поставлений за видатковою накладною №26 від 23.07.2020 на суму 30768,36грн. В якості правових підстав позову позивач посилається на положення ст.ст. 525, 526, 530, 692, 712ЦК України.

Ухвалою суду від 18.07.2022 відкрито провадження у справі №906/480/22 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 29.08.2022.

Ухвалою господарського суду від 29.08.2022 розгляд справи по суті відкладено на 19.09.2022.

29.08.2022 та 02.09.2022 від позивача надійшли документи на виконання вимог суду (а.с.61-69).

19.09.2022 на електронну пошту від позивача надійшло клопотання від 19.09.2022, до якого додано довідку про стан заборгованості від 19.09.2022.

В матеріалах справи наявне клопотання позивача від 08.08.2022 про розгляд справи у відсутності його представника в якому зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі (а.с.36).

Відповідач свого представника в судове засідання 19.09.2022 не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить реєстр відправлень рекомендованої кореспонденції від 30.08.2022 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 338) (а.с.76-77). Поштове відправлення про направлення відповідачу копії вказаної ухвали згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення (за номером ідентифікатора 338) вручено за довіреністю 12.09.2022 (а.с.78-79).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на те, що неявка в засідання суду сторін та неподання відповідачем письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать про те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зінертек" (позивач) та Приватним підприємством "Сучасне дорожнє будівництво" (відповідач) існували правовідносини щодо купівлі-продажу товару. Так, за видатковою накладною №26 від 23.07.2020 відповідачем було отримано від позивача товар (фарба для дорожньої розмітки ТМ "Traffic" біла ф.30кг, фарба для дорожньої розмітки ТМ "Traffic" жовта ф.30кг, розчинник "1 А-А" ф.17 кг) на підставі рахунку №24 від 21.07.2020 та довіреності №2307-01 від 23.07.2020 на суму 30768,36грн (а.с.4, 37-38).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ч.2 ст.202 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У частині 2 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ЦК України).

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання, в силу якого відповідач повинен оплатити за одержаний товар, а позивач має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У видатковій накладній №26 від 23.07.2020 на суму 30768,36грн сторонами не було визначено строк оплати отриманого відповідачем товару.

У зв`язку з цим норма, якою слід керуватися у разі не встановлення строку виконання зобов`язання, що й має місце у даному випадку, наведена у частині 2 статті 530 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Крім того, як передбачено ч.ч.1,2 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

З наданих позивачем документів вбачається, що відповідачем частково проведено оплату поставленого товару на суму 7000,00грн на рахунок позивача, в якому у призначені платежу вказано: "оплата за фарбу згідно рахунку №24 від 21.07.2020", що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 01.09.2020 по 30.09.2020 та платіжним дорученням №1484 від 29.09.2020 (а.с.14-15, 44).

Отже, за товар отриманий за видатковою накладною №26 від 23.07.2020, відповідачем було проведено оплату на суму 7000,00грн. Неоплаченим станом на час звернення позивача з позовом залишився товар на суму 23768,36грн.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач звертався до відповідача з претензією від 11.10.2021 про сплату боргу за видатковою накладною №26 від 23.07.2020, в якій просив протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії сплатити залишок боргу у сумі 23768,36грн (а.с.16-17, 39-41 докази надіслання а.с. 18-21).

Відповідач відповіді на вимоги позивача не надав, за отриманий товар не розрахувався, його заборгованість у сумі 23768,36грн підтверджується також податковою накладною №4 від 23.07.2020, яка зареєстрована позивачем (а.с.42-43).

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні норми містяться в ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

На час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо проведення розрахунків за отриманий товар у передбачений ч.2 ст.530 ЦК України строк не виконав, у зв`язку з чим у відповідача існує заборгованість перед позивачем в сумі 23768,36грн, що підтверджується довідкою позивача про стан заборгованості (а.с.75 на звороті).

При цьому, судом враховується, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач мав претензії чи заперечення до поставленого позивачем товару.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 23768,36грн заборгованості є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 23768,36грн є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Сучасне дорожнє будівництво" (12402, Житомирська область, Житомирський район, с.Оліївка, вул.Садова, будинок 4; ідентифікаційний код 39974495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зінертек" (02002, м.Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 13, офіс 810; ідентифікаційний код 42149532):

- 23768,36грн заборгованості,

- 2481,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.09.22

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу (рек. з повід.),

3 - відповідачу на адресу: 12402, Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, вул. Садова, буд.4 (рек.з пов.),

та на електронну пошту позивача: