ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. ЧернівціСправа № 926/2528/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «БАЛАККОМ», м. Чернівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНСОН», Російська Федерація, м. Москва

про стягнення грошових коштів - 6000 доларів США

Cуддя Гончарук О.В.

Секретар судового засідання - Свереда Д.Г.

Представники сторін:

від позивача - Кирилюк Т.А, адвокат, ордер №1025891 від 23.06.2021;

від відповідача - не з`явився.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЛАККОМ» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНСОН» про стягнення грошових коштів у сумі 6000 доларів США, що еквівалентно 175529,40 грн.

Свій позов позивач обґрунтовує обставинами, пов`язаними з невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки за №15/06/20 від 29.04.2021 та додаткової угоди від 18.02.2022 в частині поставки попередньо оплаченого товару.

05.07.2022 відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду зареєстровано матеріали позовної заяви за вх.№2528.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05.07.2022 позовну заяву передано судді Гончаруку О.В.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 05.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.08.2022.

У судовому засіданні 23.08.2022 оголошено перерву до 31.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 31.08.2022 відкладено розгляд справи на 15.09.2022.

15.09.2022 присутній у судовому засіданні представник позивача просить позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, а представник відповідача у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки відповідача належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Балакком» (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донсон» (продавцем) укладено договір поставки №15/06/20.

Відповідно до п.1.1 договору продавець зобов`язується поставити пильчасту стрічку (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 3.1. договору продавець поставляє товар на умовах FCA, згідно Інкотермст-2010.

Відповідно до п.4.1. договору ціна товару та загальна вартість партії товару встановлюється в доларах США і вказується в інвойсах.

Згідно з п.5.1. договору оплата партії товару здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати та вказується в Інвойсах.

Відповідно до п.5.2. договору покупець сплачує вартість кожної партії товару в доларах США на основі документів для оплати, передбачених п. 6.1. договору і банківських реквізитів , вказаних в договорі. Моментом оплати вважається момент списання грошових коштів з розрахункового рахунку покупця, що підтверджується банківською випискою відправленою на електронну пошту продавця .

Згідно з п. 7.2. договору поставка вважається виконаною з моменту надання продавцем товару та підписання покупцем документів згідно з п.6.1. договору уповноваженим представником покупця.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що датою поставки вважається дата, проставлення уповноваженим представником покупця в товаротранспортних документах при прийнятті товару.

Відповідно до п.12.1. договору право власності на товар та пов`язані з ним ризики переходять від продавця до покупця у відповідності з умовами поставки FCA Інкотермст-2010 в момент коли поставка вважається виконаною згідно з умовами п.7.3. договору.

18.02.2022 сторонами підписано додаткову угоду до договору поставки №15/06/20 від 29.04.2021, якою внесено зміни до п.15.1, 15.2, 15.3 та визначено, що у випадку виникнення спору - відносини підпадають під Українське законодавство, спір вирішується Господарським судом Чернівецької області.

Також, доповнено договір п.7.1., яким визначено, що термін поставки партії товару визначається в інвойсі. Якщо в інвойсі не вказано термін поставки товару , то термін на поставку товару продавцем покупцеві складає 30 днів з дня видачі продавцем інвойсу покупцеві, при умові, що по ньому було здійснено оплату за товар.

06.07.2021 ТОВ ВКФ «Балакком» сплачено на користь ТОВ «Донсон» 6000 доларів США, що станом на день подання позовної заяви згідно офіційного курсу НБУ становить 175529,40 грн, як передплата відповідно до п.5.1. договору.

15.06.2021 продавцем складено інвойс №1 на суму 6000 доларів США, відповідно до п.5.1, 7.1 договору.

12.04.2022 ТОВ ВКФ «Балакком» звернулося до ТОВ «Донсон» з претензією, згідно з якою просять повернути грошові кошти в розмірі 6000 доларів США.

19.04.2022 ТОВ «Донсон» надало відповідь на претензію в якій не заперечує щодо повернення грошових коштів та пояснює, що наразі кошти у підприємства відсутні.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Постановою Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №924/277/19 визначено, що зі змісту статей 525, 526, 663, 693 ЦК вбачається, що покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати у разі невиконання продавцем зобов`язання передати товар у строк, встановлений або договором поставки, або визначений відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Для задоволення вимог покупця щодо повернення суми попередньої оплати суд повинен установити факт прострочення продавця щодо передачі товару, факт належного виконання покупцем своїх обов`язків за договором, а звідси - і право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи, що ТОВ ВКФ «Балакком» перераховано ТОВ «Донсон» передплату за товар у сумі 6000 доларів США, а ТОВ «Донсон» не виконано зобов`язання щодо поставки товару у визначений договором термін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

У постанові від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 Верховний Суд України зазначив, що незалежно від валюти боргу (грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання, є національна валюта України - гривня. Відтак у національній валюті України підлягають стягненню й інші складові грошового зобов`язання, передбачені, зокрема, у ст. 1048 Цивільного кодексу України, та при застосуванні ст. 625 ЦК України.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 308/3824/16-ц визначено, що незалежно від визначеної сторонами валюти боргу у зобов`язанні валютою платежу є виключно гривня, за умови відсутності у сторін відповідної ліцензії Національного банку України.

Натомість Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Так, у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що позивач обґрунтовано та правомірно просить стягнути з відповідача 6000 доларів США передплати за товар.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд відзначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «БАЛАККОМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНСОН» про стягнення грошових коштів - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНСОН» (код 3000674, Російська Федерація, м. Москва, вул. Ленінська Слобода, Д 26, поверх 5, офіс 166/1/36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «БАЛАККОМ» (код 30501814, 58023, м. Чернівці, вул. Комунальників, буд. 4 Б) грошові кошти в сумі 6000 доларів США та 2632,95 грн судового збору.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне судове рішення складено 19.09.2022.

Суддя О.В. Гончарук