ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.09.2022 Справа № 914/409/22
Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Брошко І.Б., розглянувши матеріали заяви: Товариства з обмеженою ідповідальністю Транс Вантаж Сервіс, с.Вільховець Львівського району Львівської області
про ухвалення додаткового рішення у справі №914/409/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Вантаж Сервіс, с.Вільховець Львівського району Львівської області
до відповідача: Державного підприємства Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій, м.Львів
про стягнення заборгованості.
За участю представників:
від позивача, від відповідача: не з`явились;
До позовної заяви долучено копію договору про надання правової допомоги та представництво від 28.06.2021р.; опис розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000646 на Гончарову Уляну Ігорівну.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.08.2022р. у справі №914/409/22 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Вантаж Сервіс 205771,00 грн - основної заборгованості, 40906,20 грн - інфляційних втрат, 13163,66 грн - трьох відсотків річних та 3897,57 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору. Як вбачається із судового рішення від 16.08.2022р. у справі №914/409/22 не було вирішено питання щодо заявлених судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244 ГПКУ, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

02.09.2022р. на розгляд Господарського суду Львівської області поступила заява Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Вантаж Сервіс про ухвалення додаткового рішення у справі №914/409/22, у якій підприємство просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00грн. у зв`язку із тим, що при постановленні рішення, суд не вирішив питання розподілу судових витрат на правову допомогу відповідача.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Трускавецького В.П., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву ТОВ Транс Вантаж Сервіс про прийняття додаткового рішення у справі №914/409/22 розподілено судді Іванчук С.В. та 06.09.2022р. заяву із матеріалами справи №914/409/22 передано для розгляду.

Ухвалою суду від 07.09.2022р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Вантаж Сервіс про ухвалення додаткового рішення у справі №914/409/22 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.09.2022р.

В судове засідання 20.09.2022р. позивач та відповідач явки повноважних представників не забезпечили, причини неявки не повідомлено, хоча судом виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема позивача та відповідача, що підтверджується зокрема внесенням до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали суду від 07.09.2022р., скеруванням ухвали суду на електронні адреси сторін зазначені сторонами у поданих заявах по суті справи, якими останні користувалися протягом розгляду справи .

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, зазначеної у постанові від 13 липня 2022 року справі 761/14537/15 направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею.

Згідно із ч. 8 ст.120 ГПК України якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. За умовами ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотань чи заяв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не поступало.

Відповідно до ч.ч. 5-8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

На виконання даної процесуальної норми позивачем у позовній заві визначено орієнтовний розрахунок судових витрат в сумі 10000,00грн., які позивач поніс та очікує понести.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00грн.

На підтвердження понесених витрат у сумі 10000,00грн. до позовної заяви долучено копію договору про надання правової допомоги та представництво від 28.06.2021р.; опис розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000646 на Гончарову Уляну Ігорівну.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18).

28.06.2021р. Товариством з обмеженою відповідальністю Транс Вантаж Сервіс (клієнт) та адвокатом Гончаровою Уляною Ігорівною (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги та представництво від 28.06.2021р., п.п. 1, 2 якого передбачено, що адвокат надає правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар, у порядку та строки обумовлені сторонами у цьому договорі. Адвокат за договором здійснює представництво інтересів клієнта в судах під час здійснення, зокрема господарського судочинства.

Пунктами 4.1, 4.2 сторони у договорі від 28.06.2021р. про надання правової допомоги та представництво визначили, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. За правову допомогу, передбачену договором клієнт сплачує адвокату гонорар, що складається з консультаційних послуг; підготовки правової позиції, підготовка позовної заяви, інших необхідних процесуальних документів, і становить 10000,00грн.

Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись приписами ст.ст. 126, 129, 244 ГПК України, оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката з представництва інтересів позивача розміру гонорару, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, а також враховуючи заявлену до стягнення позивачем суму витрат на правову допомогу, господарський суд дійшов висновку про обґрунтування заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу. Водночас, суд враховує, що судові витрати, у тому числі і на професійну правничу допомогу, у разі часткового задоволення позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи дані обставини витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.126, ст.129, ст.244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Вантаж Сервіс про стягнення витрат на професійну правову допомогу задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій (79040, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 222; ідентифікаційний код 08006864) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Вантаж Сервіс (81227, Львівська область, Львівський рпайон, село Вільховець, вулиця І. Франка, будинок 2А; ідентифікаційний код 41496477) 8668,11грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 21.09.22р.

Суддя Іванчук С.В.