номер провадження справи 33/90/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.09.2022 Справа № 908/2367/21
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,
При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.
Представники учасників справи:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача (заявника): не з`явився
Розглянувши у судовому засіданні матеріали клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Аргумент про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 908/2367/21
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.02.2022 у справі № 908/2367/21 (суддя Мірошниченко М.В.) в позові Концерну Міські теплові мережі відмовлено, витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

11.02.2022 через систему Електронний суд надійшло клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. у справі № 908/2367/21.

18.04.2022 матеріали справи № 908/2367/21, у зв`язку з оскарженням рішення від 08.02.2022 у даній справі, надіслано до Центрального апеляційного господарського суду, що, у свою чергу, унеможливило розгляд клопотання судом.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2022 рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2022 у справі № 908/2367/21 залишено без змін.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи № 908/2367/21 з суду апеляційної інстанції, суд ухвалою від 05.09.2022 призначив судове засідання з розгляду клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Аргумент на 14 вересня 2022, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду та шляхом передання телефонограм.

У судове засідання 14.09.2022 представники сторін не з`явилися.

Ухвала суду від 05.09.2022 отримана представником Концерну Міські теплові мережі 08.09.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Причини неявки у судове засідання представника позивача невідомі.

Представник заявника (ОСББ Аргумент), згідно з заявою від 13.09.2022 (надійшла до суду 14.09.2022), просив здійснити судовий розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності заявника та його представника. Зазначено про підтримання у повному обсязі заяви про ухвалення додаткового рішення, заяву просив задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням того, що матеріали справи є достатніми, сторони у судове засідання не викликалися, частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначені строки для ухвалення додаткового рішення, неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Заявник (відповідач) у клопотанні про ухвалення додаткового рішення зазначив, що разом із відзивом на позовну заяву було надано орієнтовний розрахунок судових витрат, який складав 12000,00 грн. Фактичний розмір судових витрат на правову допомогу, який поніс відповідач, складає 16000,00 грн., що підтверджується відповідними доказами. Рішенням суду від 08.02.2022 вирішено питання щодо сплаченого Концерном Міські теплові мережі судового збору, проте, не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом даної справи. Просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Концерну Міські теплові мережі на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Аргумент понесені витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн.

17.02.2022 від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, згідно якого просив зменшити заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у клопотанні про ухвалення додаткового рішення з 16000,00 грн. до доведеного розумного розміру; клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Концерну Міські теплові мережі на користь ОСББ Аргумент залишити без задоволення.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що у наданому акті прийому-передачі наданих адвокатом послуг № 1/21 від 20.08.2021 послуга з участі представника виконавця у переговорах з контрагентом «МТМ» не передбачена додатком № 1 до договору № 78-21. Докази проведення переговорів з контрагентом «МТМ» у матеріалах справи відсутні. Тому, сума допомоги у даному випадку має бути зменшена на 2000,00 грн. Згідно з п. 8 додатку № 1 до договору № 78-21, за складання заперечення сплачується гонорар у розмірі 1000,00 грн., а не 2000,00 грн., як зазначено в акті прийому-передачі наданих адвокатом послуг № 6/21 від 08.02.2022. Таким чином, сума допомоги у даному випадку має бути зменшена на 1000,00 грн. Щодо фінансового стану та публічного інтересу до сторони по справі пояснив, що наявність заборгованості споживача за спожиту теплову енергію унеможливлює своєчасні розрахунки Концерну Міські теплові мережі за спожитий природний газ, що може поставити під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до цілого району міста Запоріжжя. Концерну Міські теплові мережі вкрай необхідний повний розрахунок за спожиту теплову енергію від відповідача. Просив звернути увагу на рішення суду у справі № 908/1880/19, яким стягнуто з Концерну Міські теплові мережі на користь АТ «НАЕК «Нафтогаз України» пеню у сумі 19151247,59 грн., 3% річних у сумі 8045422,31 грн., інфляційні втрати у сумі 13621013,79 грн., судовий збір у сумі 672350,00 грн. та розстрочено виконання рішення в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних на 6 місяців, починаючи з 13.02.2020. Також зазначено, що у порушення ч. 8 ст. 129 ГПК України, 08.02.2022, до закінчення судових дебатів у справі сторона про це відповідну заяву суду не надала.

У судовому засіданні 14.09.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши матеріали клопотання суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

З системного аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто, при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18 при перегляді справи в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 1 ,2, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою завою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Судом встановлено, що у відзиві, що надійшов до суду 29.09.2021, відповідач просив стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на правову допомогу. До відзиву додано орієнтовний розрахунок судових витрат, який складав загальну суму 12000,00 грн.

Відтак, заява про стягнення судових витрат була зроблена відповідачем у письмовій формі ще у відзиві (п. 2 відзиву).

Відповідачем 11.02.2022 (протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі) подано докази щодо понесення ним витрат на правову допомогу та зазначено, що судовим рішенням у справі № 908/2367/21 не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 78-21 від 19.08.2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням Право студія (виконавець за договором) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Аргумент" (замовник за договором), за умовами якого (пункт 1.1) виконавець за дорученням замовника зобов`язався надавати юридичну (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, що передбачені даним договором, в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Аргумент" у зв`язку з захистом його прав та інтересів, а також із веденням його справ у судах України усіх інстанцій та юрисдикцій. Виконавець, згідно з п. 6.10 договору, має право покласти частину своїх обов`язків на іншу особу, з якою виконавець укладає окремий договір.

Замовник, відповідно до п. 3.2.3, зобов`язався здійснити виплату гонорару виконавцю у строк та на умовах, що передбачені розділом 4 даного договору, та у розмірі, що передбачені додатком № 1 до даного договору.

Згідно з п. 4.1 договору, сторони домовились, що оплату за надані послуги замовник зобов`язаний здійснити протягом 3 днів з дня надання виконавцем замовнику акту виконаних робіт.

Договір діє до 19.08.2022 включно (п. 6.11).

У додатку № 1 від 19.08.2021 до вказаного договору визначено види правової допомоги, розмір гонорару.

Позивачем також подано копію договору № 0108 від 01.08.2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням Право студія (замовник за договором) та адвокатом Пономаренком Олександром Олександровичем (виконавець), відповідно до якого (пункт 1.1) виконавець за дорученням замовника зобов`язався надавати юридичні послуги замовнику в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, замовник зобов`язався прийняти такі послуги та оплатити їх. Згідно з п. 1.2, юридичні послуги, що надаються виконавцем замовнику, це: консультування, складання документів процесуального характеру, представництво інтересів клієнтів замовника в судах.

У матеріалах справи наявний ордер серії АР № 1060870 на надання правничої (правової) допомоги Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Аргумент" адвокатом Пономаренком О.О. на підставі договору № 7821 від 19.08.2021.

Між Адвокатським об`єднанням Право студія та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Аргумент" відповідно до договору № 78-21 від 19.08.2021 підписано акти прийому-передачі наданих адвокатом послуг:

- № 1/21 від 20.08.2021 на суму 2000,00 грн.; найменування послуги: участь представника виконавця у переговорах з контрагентом «МТМ» 20.08.2021; гонорар перераховано позивачем згідно з платіжним дорученням № 130 від 25.08.2021;

- № 2/21 від 28.08.2021 на суму 2000,00 грн.; найменування послуги: оплата гонорару по договору № 78-21 від 19.08.2021 за складання відзиву у справі № 908/2367/21; гонорар перераховано позивачем згідно з платіжним дорученням № 145 від 14.10.2021;

- № 3/21 від 07.09.2021 на суму 2000,00 грн.; найменування послуги: оплата гонорару по договору № 78-21 від 19.08.2021 за участь представника (адвоката) у судовому засіданні 07.09.2021 у справі № 908/2367/21; гонорар перераховано позивачем згідно з платіжним дорученням № 143 від 14.10.2021;

- № 4/21 від 05.10.2021 на суму 2000,00 грн.; найменування послуги: оплата гонорару по договору № 78-21 від 19.08.2021 за участь представника (адвоката) у судовому засіданні 11.10.2021 у справі № 908/2367/21; гонорар перераховано позивачем згідно з платіжним дорученням № 146 від 14.10.2021;

- № 5/21 від 18.10.2021 на суму 2000,00 грн.; найменування послуги: оплата гонорару по договору № 78-21 від 19.08.2021 за участь представника (адвоката) у судовому засіданні 18.10.2021 у справі № 908/2367/21; гонорар перераховано позивачем згідно з платіжним дорученням № 157 від 14.10.2021;

- № 6/21 від 08.02.2022 на суму 6000,00 грн.; найменування послуги: оплата гонорару по договору № 78-21 від 19.08.2021 за складання заперечення у справі № 908/2367/21 (ціна 2000,00 грн.); оплата гонорару по договору № 78-21 від 19.08.2021 за участь представника (адвоката) у судовому засіданні 12.01.2022 у справі № 908/2367/21 (ціна 2000,00 грн.); оплата гонорару по договору № 78-21 від 19.08.2021 за участь представника (адвоката) у судовому засіданні 08.02.2022 у справі № 908/2367/21 (ціна 2000,00 грн.); гонорар перераховано позивачем згідно з платіжним дорученням № 180 від 11.02.2022.

Загальна сума наданих Адвокатським об`єднанням Право студія позивачу послуг з юридичної допомоги, згідно підписаних актів, склала 16000,00 грн., яка була перерахована позивачем у повному обсязі.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При цьому суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини п`ятої статті 126 ГПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно з частиною першою статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Як зазначалося вище, відповідачем подано додаток № 1 від 19.08.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.08.2021 № 78-21, яким встановлено розміри гонорару за надання правової допомоги виконавцем за певними видами правової допомоги, зокрема: складання відзиву 2000,00 грн. за документ; складання клопотань, заяв, заперечень, пояснень 1000,00 грн. за кожний документ; участь у судовому засіданні незалежно від рівня судової інстанції 2000,00 грн. за кожне судове засідання.

Згідно матеріалів справи, представником відповідача адвокатом Пономаренком О.О. складено відзив (а.с. 78 т. 1) та заперечення (а.с. 136 т. 1), також адвокат Пономаренко О.О. прийняв участь у судових засіданнях 07.09.2021, 11.10.2021, 18.10.2021, 12.01.2022, 08.02.2022.

Відтак, витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 13000,00 грн. є підтвердженими та доведеними (складання відзиву 2000,00 грн.; участь у 5 судових засіданнях 10000,00 грн.; складання заперечення 1000,00 грн.).

Суд відмовляє у стягненні 1000,00 грн. за складання заперечення (заявлено суму 2000,00 грн.), оскільки сторони у додатку № 1 від 19.08.2021 встановили розмір гонорару за складання заперечення - 1000,00 грн.

Суд також відмовляє у стягненні 2000,00 грн. витрат: участь представника виконавця у переговорах з контрагентом «МТМ» 20.08.2021, оскільки вказані витрати є недоведеними та документально не підтвердженими.

У додатку № 1 від 19.08.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.08.2021 № 78-21 сторонами не передбачено надання такого виду правової допомоги, як участь представника виконавця у переговорах з контрагентом; не визначено розміру гонорару за надання такого виду правової допомоги. Відповідачем також не подано будь-яких доказів на підтвердження проведення переговорів адвокатом з позивачем 20.08.2021.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Згідно з приписами пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України, до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Надані Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Аргумент докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування йому судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. за рахунок позивача, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

У стягненні 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу судом відмовляється у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами неспівмірність витрат відповідача на оплату правничої допомоги адвоката.

Таким чином, клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Аргумент про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу задовольняється судом частково.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Аргумент про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 908/2367/21 задовольнити частково.

Стягнути з Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Аргумент (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 42, ) 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 20.09.2022.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко