ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.09.2022м. СумиСправа № 920/232/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Юлії Артурівни, за участі секретаря судового засідання Саленко А.М., розглянувши заяву відповідача - Товариства з обмежено відповідальністю «Роменський завод продтоварів» (вул. Авіаційна, буд. 39, кв. 17, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ідентифікаційний код 42295910) від 25.08.2022 № 2508/2 (вх. № 2044 від 31.08.2022) про розстрочення виконання судового рішення від 22.06.2022 у справі № 920/232/22 та матеріали зазначеної справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (вул. Реміснича, буд. 35, м. Суми, Сумська область, 40004, ідентифікаційний код 41884537),

до відповідача: Товариства з обмежено відповідальністю «Роменський завод продтоварів» (вул. Авіаційна, буд. 39, кв. 17, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ідентифікаційний код 42295910),

про стягнення 530 944,64 грн.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 22.06.2022 у справі № 920/232/22 ухвалено позовні вимоги задовольнити; стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Роменський завод продтоварів» (вул. Авіаційна, буд. 39, кв. 17, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ідентифікаційний код 42295910) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» (вул. Реміснича, буд. 35, м. Суми, 40004, ідентифікаційний код 41884537) на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Укргазбанк» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 530 944,64 грн (п`ятсот тридцять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні шістдесят чотири копійки) та на рахунок НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк» відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 7 964,17 грн (сім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири гривні сімнадцять копійок).

19.07.2022 Господарським судом Сумської області видано відповідний наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 22.06.2022 у справі № 920/232/22.

31.08.2022 відповідач звернувся до суду із заявою від 25.08.2022 № 2508/2 (вх. № 2044) про розстрочення виконання рішення суду, відповідно до якого просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 22.06.2022 у справі № 920/232/22 в частині стягнення суми заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» та стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Роменський завод продтоварів» (вул. Авіаційна, буд. 39, кв. 17, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ідентифікаційний код 42295910) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» (вул. Реміснича, буд. 35, м. Суми, 40004. ідентифікаційний код 41884537) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 530 944,64 грн (п`ятсот тридцять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні шістдесят чотири копійки) та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 7 964,17 грн (сім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири гривні сімнадцять копійок), на загальну суму 538 908,81 грн, строком на дванадцять місяців рівними частинами.

Заява відповідача вмотивована, зокрема, тим, що відповідачем частково здійснено оплату заборгованості перед позивачем в сумі 20 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 15.07.2022 № 3465, таким чином, сума основного боргу станом на 25.08.2022 становить 518 908,81 грн. 22.08.2022 заступником начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокодацькому районах м. Дніпра відкрито виконавче провадження № 69656170 з примусового виконання рішення Господарського суду Сумської області від 22.06.2022 у справі № 920/232/22 щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 530 944,64 грн та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 7 964,17 грн, всього на загальну суму 538 908,81 грн.

Заявник зазначає, що відсутність грошових коштів на поточних рахунках призведе до неможливості здійснення останнім обов`язкових виплат у зв`язку з відсутністю джерела для їх оплати; у разі стягнення коштів діяльність підприємства опиниться під загрозою зупинення, що призведе до кризової ситуації у соціальній сфері м. Ромни, а саме призведе до вимушеного масового звільнення висококваліфікованих правників та зменшення робочих місць. Розмір витрат відповідача на обов`язкові платежі складає 11 387,00 тис. грн, що підтверджується довідкою від 24.08.2022 № 2408/1. Заборгованість відповідача з виплати заробітної плати складає 5 726,90 тис. грн; заборгованість по сплаті податків до бюджету складає 4 081 750,22 грн, що підтверджується довідкою від 24.08.2022 № 2408/3. Крім наведеного відповідач зазначає про наявність у нього дебіторської заборгованості за відвантажену продукцію в сумі 8 621 905,28 грн, що підтверджується довідкою відповідача станом на 22.08.2022.

Ухвалою суду від 02.09.2022 у справі № 920/232/21 заяву боржника прийнято до розгляду та призначено на 12.09.2022 без повідомлення (виклику) учасників справи про дату, час і місце судового засідання за наявними у справі матеріалами.

09.09.2022 представником позивача (стягувача) до суду надіслано письмові пояснення від 08.09.2022 б/н (вх. № 4163/22 від 09.09.2022) на заяву відповідача (боржника) про розстрочення виконання рішення, де позивач зазначає, що заперечує проти задоволення заяви відповідача та просить суд відмовити останньому у розстроченні виконання рішення суду, посилаючись на те, що обставини на які посилається відповідач не є тими виключними обставинами в розумінні статті 331 ГПК України для розстрочення виконання судового рішення, позивач зазначає, що відповідачем не надано суду ні виписок з банківських рахунків, які б підтверджували відсутність обігових коштів, ні фінансової звітності з відображенням реального фінансового стану відповідача.

Суд, розглянувши заяву відповідача (боржника) про розстрочення виконання рішення суду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, дійшов висновку про часткове задоволення цієї заяви з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини третя, четверта статі 331 ГПК України).

Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Згідно пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи -наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Крім того, розглядаючи питання про відстрочку виконання рішення суду, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

У той же час, зважаючи на те, що 1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); 2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); 3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (справа «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Сгеесе), від 19 березня 1997 року, пункт 40, ReportsofJudgmeNtsaNdDecisioNs 1997-II); 4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (справа «ІммобільяреСаффі» проти Італії», № 22774/93, пункт 74, ЕСНR 1999-V), а також беручи до уваги, те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, пункт 43), Вищий господарський суд України вважає, що з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача, як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Савіцький проти України» від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

При цьому, розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду, покращення фінансового стану відповідача, виконання ним зобов`язань як перед позивачем, так і перед третіми особами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Крім того у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України» зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведені приписи процесуального закону, оцінивши зазначені вище фактичні обставини, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та наміри відповідача добровільно виконати рішення суду та погасити існуючу перед позивачем заборгованість, що сприятиме ефективному виконанню судового рішення, суд вважає за можливе, як виняток, частково задовольнити заяву відповідача у цій справі, розстрочивши виконання рішення Господарського суду Сумської області від 22.06.2022 у справі № 920/232/22 по сплаті присудженої суми заборгованості на три місяці за наступним графіком:

- 179 636,27 грн до 31.09.2022,

- 179 636,27 грн до 31.10.2022,

- 179 636,27 грн до 31.11.2022, в іншому у задоволенні заяви відповідача відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 235, 331, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково заяву відповідача - Товариства з обмежено відповідальністю «Роменський завод продтоварів» (вул. Авіаційна, буд. 39, кв. 17, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ідентифікаційний код 42295910) від 25.08.2022 № 2508/2 (вх. № 2044 від 31.08.2022) про розстрочення виконання судового рішення від 22.06.2022 у справі № 920/232/22.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 22.06.2022 у справі № 920/323/2 на три місяці шляхом сплати заборгованості Товариства з обмежено відповідальністю «Роменський завод продтоварів» (вул. Авіаційна, буд. 39, кв. 17, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ідентифікаційний код 42295910) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (вул. Реміснича, буд. 35, м. Суми, Сумська область, 40004, ідентифікаційний код 41884537) в загальній сумі 538 908,81 грн за наступним графіком:

- 179 636,27 грн до 31.09.2022,

- 179 636,27 грн до 31.10.2022,

- 179 636,27 грн до 31.11.2022.

3. Відмовити у задоволенні іншої частини заяви відповідача.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 13 вересня 2022 року.

5. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

6. Надіслати копію ухвали учасникам справи.

Згідно із частинами першою, другою статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно із статтею 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суддя Ю.А. Джепа