ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

12.09.2022 Справа № 917/1073/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О. М., розглянувши матеріали

за позовною заявою фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛУР ПЛАСТ", вул. Ф. Моргуна, 6А, м. Полтава, 36003

про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 6 500,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2022 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛУР ПЛАСТ" про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 6 500,00 грн. (вх. № 1166/22).

Дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Статтею 1 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 ГПК України.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи з викладених норм, спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає нормам ст. ст. 4, 45 ГПК України, а спірне правовідношення носить господарський характер.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин спору про право; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Водночас за змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Для вирішення питання щодо юрисдикції даного спору, господарський суд виходить із змісту та юридичної природи обставин цього спору.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Звертаючись до суду, позивач вказує, що перебуває у трудових відносинах із ТОВ "СІЛУР ПЛАСТ" та працює на посаді головного бухгалтера "СІЛУР ПЛАСТ" за трудовим договором.

Отже, позивач звертається як фізична особа за стягненням заробітної плати на підставі ст. 115 КЗпП, позивач не посилається на наявність у нього статусу фізичної особи-підприємця та на обставини, які б свідчили про те, що спір виник з господарської діяльності.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛУР ПЛАСТ" про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 6 500,00 грн. не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 ст. 175 ГПК України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Виходячи з наведеного позивачу господарським судом роз`яснено його право на звернення, із вказаним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 20 ч. 1 п. 1, ст. 175 п.1 ч.1, ч.6, ст. ст. 234, 235, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛУР ПЛАСТ" про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 6 500,00 грн (вхід.№1166/22 від 06.09.2022 р.).

2. Роз`яснити ОСОБА_1 про її право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та може бути оскаржена (в порядку ст. 255 ГПК України) протягом десяти днів до суду Східного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана 12.09.2022 року

Додаток: позовна заява (вхід.№1166/22 від 06.09.2022 р.) та додані до неї матеріали.

Суддя О. М. Тимощенко