ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" вересня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/853/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представника позивача за вх. №02.3.1-02/4673/22 від 12.09.2022 про відвід судді у справі

за позовом Малого приватного підприємства «КАРПАТИ» м. Ужгород

до відповідача Оноківської сільської ради, с. Оноківці Закарпатська область

про визнання незаконними та скасування рішень

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом Малого приватного підприємства «КАРПАТИ» (далі по тексту - МПП «КАРПАТИ») до Оноківської сільської ради про визнання незаконними та скасування (1)рішення четвертої сесії восьмого скликання (другого засідання) Оноківської сільської ради від 3 березня 2021 року за № 230 -IV - VIII «Про скасування та внесення змін до рішень сільської ради щодо МПП «КАРПАТИ»; (2)рішення восьмої сесії восьмого скликання (перше засідання) від 5 серпня 2021 року №587- VIII-VIII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу орендованої позивачем земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0006 на три частини після закінчення терміну дії договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 8 серпня 1996 року, укладеного між Оноківською сільською радою та МПП «КАРПАТИ»; (3)рішення дев`ятої сесії восьмого скликання (перше засідання) Оноківської сільської ради від 16 вересня 2021 року № 684-ІХ- VIII «Про звернення до МПП «КАРПАТИ» щодо звільнення земельних ділянок, надання пропозицій для подальшого їх використання, а також (4)зобов`язання відновити права МПП «КАРПАТИ», привівши земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0006 у технічний стан, який існував станом до 5 серпня 2021 року, а саме об`єднати три земельні ділянки з кадастровими номерами №:10:020:0239, №:10:020:0240, №:10:020:0241 в одну, усунувши в такий спосіб перешкоди орендареві належно виконувати свої обов`язки по договору. Позов заявлено на підставі статей 2, 24 Земельного кодексу України, статей 59, 74, Закону України «Про місцеве самоврядування».

12.09.2022 на адресу Господарського суду Закарпатської області від ОСОБА_1 , представника МПП «КАРПАТИ» (позивач), надійшла заява за вх. №02.3.1-02/4673/22 від 12.09.2022 про відвід судді Андрейчука Л.В. від розгляду справи №907/853/21.

В обгрунтування цієї заяви представник позивача зазначає, що суддя Андрейчук Л.В. умисно, за відсутності представника позивача та заслуховування його позиції, постановив ухвалу від 16.08.2022, якою вирішив питання про застосування процесуальних наслідків невиконання позивачем ухвали від 10.08.2022 про зустрічне забезпечення позову, шляхом скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою від 11.07.2022. Заявник вважає, що вищезазначена ухвала від 16.08.2022 сприяє вибуттю з його користування земельної ділянки з приводу якої виник спір у даній справі та на якій знаходяться реконструйовані ним гідротехнічні споруди, на користь третіх осіб, які мають намір придбати цю земельну ділянку на аукціоні. Окрім того ОСОБА_1 , вказує на те, що він звернувся до журналіста ОСОБА_2 з метою висвітлення зазначених вище обставин на веб-сайті «Журналісти проти корупції», а також з відповідною скаргою до Вищої ради правосуддя з метою притягнення судді Андрейчука Л.В. до дисциплінарної відповідальності. З огляду на ці обставини заявник вважає, що суддя Андрейчук Л.В. є упередженим, необ?єктивним, оскільки прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а тому на підставі п. 3, 5 ч. 2 ст. 35 ГПК України підлягає відводу від розгляду даної справи №907/853/21.

За змістом частин першої, другої та третьої статті 39 ГПК України (в редакції Закону №460-IX від 15.01.2020) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена вище заява ОСОБА_1 , представника МПП «КАРПАТИ» надійшла до суду 12.09.2022 і зареєстрована за вх. №02.3.1-02/4673/22, тобто пізніше ніж за три робочих дні до наступного засідання, яке відповідно до ухвали від 08.09.2022 призначене 15.09.2022, оскільки в силу ч. 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, а саме з 13.09.2022. Зважаючи на ці обставини для вирішення питання відводу залишається 2 дні (13.09.2022 та 14.09.2022).

Беручи до уваги вищезазначене суд дійшов до висновку про відсутність підстав для передачі заяви МПП «КАРПАТИ» про відвід судді Андрейчука Л.В. іншому судді, а тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

В силу положень частин 2 та 3 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Зі змісту заяви вбачається, що обставини, якими МПП «КАРПАТИ» обґрунтовує необхідність відводу судді Андрейчука Л.В. йому стали відомі після ознайомлення з ухвалою суду від 16.08.2022, якою скасовано заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою від 11.07.2022.

МПП «КАРПАТИ» ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 16.08.2022 про скасування заходів забезпечення позову отримало 17.08.2022, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції на електронну адресу представника позивача, яка зазначена у позовній заяві. У відповідності до ч. 7 ст. 242 ГПК України зазначені докази свідчать про належне вручення ухвали, а відтак і про її обізнаність.

Водночас, заяву про відвід суддів МПП «КАРПАТИ» подало 12.09.2022, проте не наводить обґрунтувань винятковості обставин та необізнаності підприємства про постановлення ухвали від 16.08.2022 у справі №907/853/21, як це передбачено у частині 3 статті 38 ГПК України.

Беручи до уваги наведені вимоги процесуального закону, а також те, що про підставу відводу заявник дізнався 17.08.2022, а із заявою про відвід він звернувся до суду 12.09.2022, заявник мав об`єктивну можливість заявити відвід судді Андрейчуку Л.В. протягом встановленого строку, але зроблено цього не було.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки заяву про відвід судді Андрейчуку Л.В. подано МПП «КАРПАТИ» поза межами строку, встановленого ч. 3 ст. 38 ГПК України, суд залишає таку заяву без розгляду.

Незважаючи на це, суд додатково вважає за необхідне відзначити, що відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Заявлений відвід судді Андрейчуку Л.В. зводиться до цитат відповідних норм законодавства, а також хронологічного викладення інформації про ухвалені у цій справі судові рішення без жодного обґрунтування підстав, з яких він заявляється.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) має встановлюватися згідно з:

-«об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

У п.81 рішення ЄСПЛ у справі «Салов проти України» (заява №65518/01) зазначено, що «неупередженість» у сенсі ст. 6 Конвенції має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою: чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. рішення ЄСПЛ у справах «Bulut v. Austria» від 22.02.1996, п.31, заява №17358/90 та «Thomann v. Switzerland» від 10.06.1996, п.30, заява №17602/91). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Окрім того з цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

У контексті даної справи №907/853/21 суд звертає увагу на те, що положення процесуального законодавства, якими визначені підстави для відводу судді (суддів), не передбачають такої підстави для відводу судді як розгляд питання про застосування процесуальних наслідків невиконання позивачем ухвали про зустрічне забезпечення позову у вигляді скасування раніше вжитих на користь позивача заходів забезпечення позову.

Навпаки, відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інших доводів, які викликають сумнів у неупередженості та / або об`єктивності судді Андрейчука Л.В. заявник не зазначив.

Таким чином, заява МПП «КАРПАТИ» про відвід колегії судді Андрейчука Л.В. від розгляду справи №907/853/21 не містить обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Тобто дана презумпція заявником не спростована.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що заявлений відвід судді Андрейчуку Л.В. у справі №907/853/21 містить ознаки зловживання МПП «КАРПАТИ» його процесуальними правами, що полягає у їх недобросовісному використанні, а тому суд на підставі частини третьої статті 43 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про залишення відповідної заяви без розгляду.

Відповідно до положень ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч. 8 ст. 39). Питання про відвід вирішується невідкладно (ч. 7 ст. 39).

Враховуючи зазначені норми, а також оскільки заявником жодним чином не обґрунтовано необхідність розгляду питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а суд не вбачає такої необхідності з власної ініціативи, то вирішення питання відводу здійснюється без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст.ст. 13, 35, 38, 39, 116, 118, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , представника позивача за вх. №02.3.1-02/4673/22 від 12.09.2022 про відвід судді у справі - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук