ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1138/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Буз Івана Даниловича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2022 (суддя Ніколенко М.О.) у справі № 904/1138/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Буз Івана Даниловича, м. Кам`янське

до Відповідача-1: Відділу реклами Кам`янської міської ради, м. Кам`янське

Відповідача-2: Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, м. Кам`янське

про стягнення моральної шкоди у розмірі 550 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Буз Іван Данилович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Відділу реклами Кам`янської міської ради, Відповідача-2: Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про стягнення моральної шкоди у розмірі 550 000 грн.

Позов обґрунтований прийняттям відповідачами неправомірних рішень про відмову у продовженні строків дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами; протиправною бездіяльністю відповідача-1 щодо розгляду заяв про продовження строків дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами; протиправними діями відповідачів щодо демонтажу належних позивачеві рекламних засобів. Позивач зазначив, що такі дії відповідачів причинили йому моральні страждання, внаслідок чого погіршився стан здоров`я позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Буза Івана Даниловича № б/н від 09.05.2022 залишено без руху. Ухвалено Фізичній особі-підприємцю Бузу Івану Даниловичу в строк до 24.06.2022 включно усунути недоліки позовної заяви №б/н від 09.05.2022 шляхом подання до суду документу, який підтверджує сплату судового збору у загальному розмірі 8 250 грн., на належні платiжнi реквiзити Господарського суду Дніпропетровської області.

Позивачем подано до суду заяву, у якій останній зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2022 повернуто Фізичній особі-підприємцю Бузу Івану Даниловичу позовну заяву і додані до неї документи, відповідно до п. 4 ст. 174 ГПК України.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємць Буз Іван Данилович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2022 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до до п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. На думку скаржника, зазначене вказує на те, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки подана заява про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю органів місцевого самоврядування.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2022 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В., Березкіна О.В., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2022 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/1138/22. Доручено Господарського суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/1138/22.

20.07.2022 матеріали справи № 904/1138/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Буз Івана Даниловича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2022 у справі № 904/1138/22 залишено без руху. Надано Фізичній особі-підприємцю Буз Івану Даниловичу строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/1138/22. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Фізичної особи-підприємця Буз Івана Даниловича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2022 у справі № 904/1138/22. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачами не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

До позовної заяви згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч вимогам чинного законодавства, позивачем не додано до позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, що стало підставою для залишення позовної заяви Фізичної особи-підприємця Буз Івана Даниловича без руху.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем подано до суду заяву, у якій останній зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Як доречно зазначив суд першої інстанції, вказана норма права є бланкетною і відсилає до інших нормативних актів, які регулюють правовідносини в сфері відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Так, спори, які слід віднести до такої категорії, визначаються положеннями Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Відповідно до положень Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Колегія суддів констатує, що позов у цій справі не відноситься до категорії спорів, визначених Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду". А відповідно, судовий збір за подання такої позовної заяви має сплачуватись на загальних підставах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про повернення позовної заяви на підставі ч.4 ст 174 ГПК України.

В силу положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" встановив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами в зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини щодо питання тлумачення і застосування п. 1 ст. 6 Конвенції, доводи апелянта з приводу встановлення йому перешкод для захисту порушеного права як безпідставні на необґрунтовані не заслуговують на увагу, адже сплата судового збору за подання позовної заяви передбачена положеннями ГПК України, Закону України "Про судовий збір" та не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Разом з цим, необхідність сплати судового збору дійсно є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів та узгоджується із вимогами ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апелянта з приводу порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було вірно застосовано норми процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі ухвали місцевого господарського суду відсутні.

У зв`язку із відсутністю підстав для задоволення вимог апеляційної скарги витрати зі сплати судового збору у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються апеляційним господарським судом на Фізичну особу-підприємця Буз Івана Даниловича.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Буз Івана Даниловича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2022 у справі № 904/1138/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2022 у справі №904/1138/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Е.В. Орєшкіна