УХВАЛА

м. Київ

07.09.2022Справа № 910/11436/16 (761/22513/15-ц)

за позовом ОСОБА_1

до Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор",

голови правління ГБК "Авіатор" Храплюка Сергія Михайловича

третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс"

про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності посадових

осіб та визнання угоди недійсною

у межах справи № 910/11436/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АКСЕПТ-ТРАНС»

(ідентифікаційний код: 30518388)

до Гаражно-будівельного кооперативу " Авіатор "

(ідентифікаційний код 22954533)

про банкрутство

Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря судового засідання Олійника Б.М.

Особи, які беруть участь у справі:

ОСОБА_1 - особисто;

від ГБК "Авіатор" - не з`явився;

голова правління ГБК "Авіатор" - не з`явився;

від ТОВ «АКСЕПТ-ТРАНС» - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.05.2018 закрито провадження у справі № 761/22513/15-ц в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсним вчиненого односторонньо головою правління ГБК "Авіатор" Корнєєвим В.І. витягу зборів правління ГБК "Авіатор" від 15.02.2012 запису у ньому про уповноваження голови правління ГБК "Авіатор" Корнєєва В.І. на укладення та підписання угоди про реструктуризацію заборгованості за договором від 19.11.2001 № 12/01 про будівництво підземного двоповерхового гаража.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25.10.2018 у справі № 761/22513/15-ц відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 скасовано ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14.05.2018 та постанову Київського апеляційного суду від 09.12.2019, а матеріали справи № 761/22513/15-ц за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор", голови правління ГБК "Авіатор" Храплюка Сергія Михайловича за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності посадових осіб та визнання угоди недійсною передано до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/11436/16 про банкрутство Гаражно-будівельного кооперативу "АВІАТОР" (ідентифікаційний код 22954533).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2021 прийнято справу № 761/22513/15-ц за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор", голови правління ГБК "Авіатор" Храплюка Сергія Михайловича за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності посадових осіб та визнання угоди недійсною до розгляду в межах справи № 910/11436/16 про банкрутство Гаражно-будівельного кооперативу "АВІАТОР" (ідентифікаційний код 22954533) та призначено підготовче засідання у справі на 18.01.2022.

17.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" надійшли пояснення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2022 відкладено розгляд справи на 15.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 відкладено розгляд справи на 03.03.2022.

Судове засідання у справі 03.03.2022 не відбулось у зв`язку із уведенням воєнного стану в Україні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 задоволено самовідвід судді Паська М.В. у справі № 910/11436/16 про банкрутство гаражно-будівельного кооперативу "АВІАТОР" (ідентифікаційний код 22954533).

У результаті автоматизованого розподілу справи № 910/11436/16 її було передано судді Омельченку Л.В. для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 матеріали справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц) за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор", голови правління ГБК "Авіатор" Храплюка Сергія Михайловича за участю товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності посадових осіб та визнання угоди недійсною передано судді Господарського суду міста Києва Омельченку Л.В. для подальшого розгляду у межах справи № 910/11436/16 про банкрутство гаражно-будівельного кооперативу "АВІАТОР" (ідентифікаційний код 22954533).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2022, серед іншого, суддею Омельченком Л.В. було прийнято до свого провадження справу № 910/11436/16 (761/22513/15-ц) за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор", голови правління ГБК "Авіатор" ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності посадових осіб та визнання угоди недійсною у межах справи № 910/11436/16 про банкрутство гаражно-будівельного кооперативу "АВІАТОР" (ідентифікаційний код 22954533); ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 07.09.2022 о 12:00.

07.09.2022 о 12:07 через відділ документообігу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц).

Розглянувши подану заяву, оцінивши твердження ОСОБА_1 , викладені у заяві про відвід судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц), за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Омельченка Л.В. надійшла до Господарського суду міста Києва 07.09.2022 у день судового засідання у справі № 910/11436/16 (761/22513/15-ц).

За таких обставин, у порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді за заявою ОСОБА_1 вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вказана заява про відвід судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц) мотивована тим, що суддя Омельченко Л.В. при розгляді справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц) керується положеннями Господарського процесуального кодексу України, який на думку заявника є незаконний і нікчемний. Тому заявник у заяві про відвід судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц) просить суд:

- визнати нормативно-правові акти не відповідаючим гарантіям п. 1 ст. 6 Конвенції на "суд, встановлений законом": 1) ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", прийнятий ВРУ 02.06.2016 о 12:01:50: 2) ЗУ Про внесення змін до Конституції України щодо судочинства, прийнятий ВРУ 02.06.2016 о 13:25:19; 3) ЗУ від 03.10.2017 №2147-VІІІ "Про внесення змін до ГПКУ, ЦПКУ, КАСУ та інших законодавчих актів", підписаний Президентом України П. Порошенко з порушенням конституційної процедури 22.11.17р. і опублікований в газеті "Голос України" 28.11.2017;

- винести ухвалу, у якій прийняти рішення про розгляд заяви і справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц) на підставі норм ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" в редакції до 02.06.2016, і ГПКУ в редакції до 15.12.2017р.;

- визнати: 1) ухвалу судді Паська М.В. від 02.09.2016 у справі № 910/11436/16 протиправною, необґрунтованою, незаконною та недійсною, бо від імені держави вона вчинена неповною з правовою невизначеністю і незастосування норм ГПКУ, тому є колізійною, як прийнята на свавільних і надуманих для застосування припущеннях; 2) ухвалу судді Паська МВ. від 02.06.2022 необґрунтованою і недійсною; 3) ухвалу судді Омельченка Л.В. від 05.07.2022 протиправною, необґрунтованою і недійсною, як вчинену неповноважним і нелегітимним суддею, тому суддю Омельченка Л.В. відвести від розгляду справи, а його ухвалу скасувати; 4) апарат Господарського суду м. Києва після 15.12.2017р. нелегітимним.

За приписами статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини 1 статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Водночас заявник повинен належними та допустимими доказами довести наявність обставин, що зумовлюють відведення судді від розгляду справи в порядку п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту поданої заяви про відвід судді Омельченко Л.В. вбачається, що вона мотивована виключно незгодою сторони з процесуальними рішеннями та діями судді в межах справи Господарського суду міста Києва №910/11436/16 (761/22513/15-ц).

При цьому, суд наголошує, що згідно з приписами ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з положеннями Господарського процесуального кодексу України правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінювання доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному господарському суді або касаційному господарському суді, та не є підставою для відводу судді.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, що закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, зокрема, щодо основних процесуальних гарантій, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно із ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Судом встановлено, що доводи заявника не містять посилань на наявність передбачених законом обставин, які є підставами для відводу, не містять належних обґрунтувань про те, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлений в результаті розгляду справи та є упередженим.

Доказів на підтвердження наявності інших обставин, що зумовлюють відведення судді Омельченка Л.В. від розгляду справи в порядку п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, заявником не наведено та не подано.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У заяві Новохатнього О.А. про відвід судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц) відсутні будь-які докази на підтвердження викладених у ній обставин, а наведені аргументи фактично зводяться до незгоди сторони спору з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що доводи заявника не містять посилань на наявність передбачених законом обставин, які є підставами для відводу, не містять належних обґрунтувань про те, що суд прямо чи опосередковано зацікавлений в результаті розгляду справи та є упередженим.

Одночасно, суд звертає увагу на положення ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 Європейський суд з прав людини зауважив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, судом також зазначається, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Європейський суд з прав людини зазначає, що тривалість розгляду справи повинно відповідати розумним строкам. Таку розумність треба оцінювати у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (див. рішення Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» (Vergelskyy v. Ukraine, заява № 19312/06).

Такими критеріями у розумінні суду наразі є те, що внаслідок триваючої широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» було постановлено про часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30-ть діб, а у подальшому 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року, та в подальшому Указом Президента України від 12.08.2022, затвердженого Законом № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб - до 21 листопада 2022, тому повний текст ухвали був складений зважаючи появу можливості більш безпечного здійснення правосуддя у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою його місцезнаходження.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. ст. 2, 3, 35, 38, 39, 228, 233-239 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 910/11436/16 (761/22513/15-ц).

Ухвала набрала законної сили 07.09.2022, оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 14.09.2022

Суддя Л.В. Омельченко