ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" вересня 2022 р. Cправа № 902/343/22

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. І Бевза,34, м. Вінниця, 21009)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька обл., 23600)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 400 233,80 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Манзюк Х.О.

за участю представників:

позивача: Михайлишина Л.Л.

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

19.05.2022 р. Публічне акціонерного товариство акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 400 233,80 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/343/22) передано на розгляд судді Тварковському А.А.

У відповідності до вимог ч.ч. 6, 7 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ст. 16 Закону України "Про захист персональних даних" 20.05.2022 р. судом витребувано відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані (в т.ч. дату народження) про громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

25.05.2022 р. до суду надійшла запитувана інформація щодо громадянина ОСОБА_1 та 03.06.2022 р. - щодо громадянки ОСОБА_2 .

Разом з тим, суддя Тварковський А.А., в провадженні якого знаходиться справа №902/343/22, перебуває у відпустці до 12.06.2022 р.

Пунктом 6 Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області передбачено, що якщо під час перебування судді у відпустці, на лікарняному, у відрядженні тощо надійде інформація від органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, витребувана судом на підставі ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, а період до закінчення відпустки, лікарняного, відрядження тощо судді є більшим ніж процесуальний строк для винесення відповідного процесуального документу у справі за мотивованим розпорядженням керівника апарату суду (або особи, яка виконує його повноваження) здійснювати автоматизований розподіл такої справи для визначення іншого судді для винесення відповідного процесуального документу. Після винесення іншим суддею відповідного процесуального документу для продовження розгляду справи, такі судові справи передавати за розпорядженням керівника апарату суду попередньому складу суду визначеному при надходженні такої судової справи.

На підставі п. 6 Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області, призначено повторний автоматизований розподіл справи №902/343/22 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 400 233,8 грн заборгованості.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/343/22) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 06.07.2022 р. відкрито провадження у справі № 902/343/22. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.08.2022 р. Відмовлено Публічному акціонерному товариству акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі в частині вимог до відповідача громадянки ОСОБА_2 .

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представники відповідачів не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 06.07.2022 р.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 05.08.2022 р. повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 13.09.2022 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 05.08.2022 р.

Водночас, направлена кореспонденція суду відповідачу ОСОБА_1 повернута з поштовими відмітками "Адресат відсутній".

Суд вважає за необхідне зазначити, що при неявці в судове засідання представника (ів) відповідача (ів)суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов`язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем (ами) відзиву (ів) у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідачів.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзивів на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідачів до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідачі належним чином були повідомлені про дане судове засідання. Неявка останніх є підставою до розгляду справи за їх відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем (ами) відзиву (ів) у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В якості заявлених позовних вимог позивачем визначено наступне: 15.04.2019 р. між АТ «Укргазбанк» (далі Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремонтник» (далі Позичальник) було укладено договір № 291/2019/ВОД-МСБ (далі - Кредитний договір). За доводами позивача Позичальник відповідно до умов Кредитного договору та додаткових угод до нього зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі в термін по 15.12.2020 р. (включно), однак не виконав зобов`язання та прострочив повернення кредиту до 17.02.2022 року. Позивачем зазначається, що подія припинення настала на наступний календарний день після кінцевої дати строку кредитування, а саме: 16.12.2020 р., тому Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку проценти від суми простроченої заборгованості Позичальника щодо погашення суми Кредиту в розмірі 26,72 (двадцять шість цілих сімдесят дві сотих) % річних розрахованих від суми простроченої заборгованості Позичальника щодо погашення суми Кредиту за весь період прострочення, що погоджено між сторонами умовами Кредитного договору .

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: 15.04.2019 р. між АТ «Укргазбанк» (далі Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремонтник» (далі Позичальник) було укладено договір № 291/2019/ВОД-МСБ (далі - Кредитний договір).

У відповідності до пункту 1.1. договору між сторонами погоджено, що Банк, у межах співпраці з Німецько - Українським фондом за кредитним договором № 008/2-02 від 28.12.2016 р. відкриває Позичальнику відновлювану кредитну лінію з Лімітом кредитної лінії в сумі 5 100 000,00 (п`ять мільйонів сто тисяч) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти; за користування кредитними коштами та повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Максимально можливий ліміт на 2-й рік кредитування - 3 400 000,00 гривень, на 3-й рік кредитування - 1 700 000,00 гривень ( п.1.2. договору).

Цільове використання (мета) Кредиту: поповнення обігових коштів для здійснення господарської діяльності. Строк кредитування: Надання Кредиту здійснюється з « 15» квітня 2019 року по « 15» лютого 2022 року (включно).

Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредит у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитування лінії за цим договором (Додаток 1 до цього договору) та у будь - якому випадку повернути Кредит у повному обсязі в термін по « 15» лютого 2022 року (включно).

Роздлілом ІІ Кредитного договору між сторонами погоджено умови забезпечення кредиту, а саме у забезпечення зобов`язань за цим договором прийнято:

-в іпотеку комплекс будівель та споруд, загальною площею 3 651,6 кв. м., які належать Позичальнику та знаходяться за адресою Вінницька обл., Тульчинський р-н, м. Тульчин, вул. Леонтовича Миколи (Леніна) 67.

-в іпотеку земельну ділянку, кадастровий номер: :01:012:0035, площею 1,0125 га, яка належать Позичальнику та знаходяться за адресою: Вінницька обл., Тульчинський р., м. Тульчин, вул. Леонтовича Миколи (вул. Леніна), земельна ділянка 67;

- фінансову поруку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ).

- фінансову поруку ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ).

Розділом ІІІ між сторонами погоджено наступне - Кредитні кошти надаються Банком Позичальнику на підставі письмової анкети-заяви/заяви Позичальника в межах невикористаного залишку Ліміту кредитної лінії згідно з Графіком зменшення Ліміту кредитної лінії окремими траншами, шляхом: оплати в межах строків, визначених у п 1.3 цього договору, розрахункових документів Позичальника безпосередньо з позичкового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в ЛБ «Укргазбанк», код Банку 320478; перерахування з позичкового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АБ «УКРГАЗБАНК», код Банку 320478 на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_4 , відкритий в АБ «Укргазбанк», код Банку 320478.

Надання Банком кредитних коштів здійснюється за умов і отримання Банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах Ліміту кредитної лінії, попередньої письмової заяви Позичальника та підтвердження Банком намірів про видачу кредитних коштів, в межах Ліміту кредитної лінії згідно зазначеної заяви Позичальника.

Після отримання Позичальником повної суми Кредиту в межах Ліміту кредитної лінії, встановленого в п. 1.1 цього договору, подальше кредитування в межах строків та в межах сум Ліміту кредитної лінії, може здійснюватися лише після погашення Позичальником частини або всієї суми наданого Кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення.

Надання Банком кредитних коштів за цим договором здійснюється за умови:-сплати Позичальником відповідних комісій Банку, термін сплати яких настав, згідно з Тарифами до цього договору; - виконання вимог Розділу І цього договору щодо забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим договором;

-дотримання Позичальником інших зобов`язань відповідно до пункту 6.2 цього Договору.

-щорічного відновлення кредитного ліміту (відповідно до графіка щорічного зниження ліміту) за згодою колегіального органу Банка.

15.04.2019 р. між АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Ремонтник» до Кредитного договору було укладено графік зменшення ліміту невідновлюваної кредитної лінії.

27.12.2019 р. між Банком та Позичальником уклали додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, у відповідності якої Банк, у межах співпраці Німецько - Українським фондом за кредитним договором №008/2-02 від 08.12.2016 р. відкриває Позичальнику не відновлювану кредитну лінію з Лімітом кредитної лінії в сумі 5 100 000,00 (п ять мільйонів сто тисяч) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Діючий ліміт кредитування з « 27» грудня 2019 року - 3 600 000,00 (три мільйони шістсот тисяч) гривень 00 копійок.

Цільове використання (мета) Кредиту: поповнення обігових коштів для здійснення господарської діяльності.

Строк кредитування: Надання Кредиту здійснюється з « 15» квітня 2019 року по « 15» грудня 2020 року (включно).

Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредит у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії відповідного періоду тау сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту нього періоду над Лімітом кредитної лінії наступного періоду відповідно до Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором (Додаток 1 до цього Договору) та у будь - Якому випадку повернути Кредит у повному обсязі в термін по « 15» грудня 2020 року (включно).

Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному Тарифами, які наведені в Додатку 2 до цього договору, (далі за текстом - «Тарифи») та проценти за користування кредитними коштами в наступному розмірі:

За користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього договору з врахуванням встановленого Графіку зменшення Ліміт кредитної лінії за цим договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі Базова процентна ставка) встановлюється в розмірі суми значення індексу UIRD12m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання Договору та значення фіксованої маржі в розмірі 6,17 (шість цілих сімнадцять сотих) процентних пункти.

Значення процентної ставки за користування кредитними коштами змінюється щорічно згідно з процедурою, визначеною в розділі IV договору.

У відповідності до п. 7.5.1. Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору у випадку неповернення в строк Кредиту при настанні події припинення, вся заборгованість Позичальника щодо погашення суми Кредиту вважається простроченою і позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку проценти від суми простроченої заборгованості Позичальника щодо погашення суми Кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюється за домовленістю Сторін у процентах та дорівнюють 26,72 % річних розрахованих від суми простроченої заборгованості Позичальника щодо погашення суми Кредиту за весь період прострочення.

27.12.2019 р. між АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Ремонтник» було укладено Додаток № 1 до Кредитного договору, яким погоджено графік зменшення ліміту відновлюваної кредитної лінії.

З врахуванням викладеного судом встановлено, що між АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Ремонтник було погоджено, що Позичальник зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі в термін по 15.12.2020 р. (включно), однак не виконав зобов`язання та прострочив повернення кредиту до 17.02.2022 р.

Як слідує з доказів наявних в матеріалах справи подія припинення настала на наступний календарний день після кінцевої дати строку кредитування, а саме: 16.12.2020 р., тому Банк відповідно до пункту 7.5. Додаткового угоди за період прострочення з 16.12.2020 р. до 17.02.2022 р. нараховував проценти в розмірі 400 233,80 грн.

Водночас в якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 15.04. 2019 р. між Банком, ОСОБА_1 (далі Поручитель 1) та ОСОБА_2 (далі Поручитель 2) укладені договори поруки № 291/2019/ВОД- МСБ-Ш та № 291/2019/ВОД-МСБ-П2 (далі - Договір поруки). 27.12.2019 року до Договорів поруки внесені зміни, що підтверджується додатковими угодами № 1.

При цьому, як уже зазначалось судом ухвалою суду відмовлено Публічному акціонерному товариству акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі в частині вимог до відповідача громадянки ОСОБА_2 , оскільки остання згідно наданої інформації є померлою.

Відповідно до пункту 1.2. договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за порушення виконання зобов`язань по Кредитному договору.

Таким чином, враховуючи невиконання Позичальником договірних зобов`язань, передбачених Кредитним договором, Банк звернувся до суду за захистом порушеного права.

З урахування встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Відповідно до частини першої ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 Цивільного кодексу України).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 10561 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Крім того, права та інтереси кредитодавця у випадку порушення грошового зобов`язання забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки суду, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18.

За змістом ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що нарахування 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнових прав та інтересів, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відсотки, передбачені статтею 625 ЦК, за своєю природою є відшкодуванням кредиторові понесених втрат за несвоєчасне повернення коштів, а отже відрізняються від відсотків, що підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані відсотки за користування грошовими коштами, встановленими договором. З огляду на зазначене, 3% річних, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 р. по справі №127/15672/16, зазначено, що «статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові».

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення 26,72 річних, нарахованих на тіло кредиту, не є неустойкою (штрафними санкціями), а є особливою формою відповідальності відповідачів за прострочення повернення кредиту.

Враховуючи, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 26,72 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Так, судом встановлено, що між АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Ремонтник було погоджено, що Позичальник зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі в термін по 15.12.2020 р. (включно), однак Позичальник не виконав зобов`язання та прострочив повернення кредиту з 16.12.2020 р. до 17.02.2022 р.

У відповідності до п. 7.5.1. Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору у випадку неповернення в строк Кредиту при настанні події припинення, вся заборгованість Позичальника щодо погашення суми Кредиту вважається простроченою і позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку проценти від суми простроченої заборгованості Позичальника щодо погашення суми Кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюється за домовленістю Сторін у процентах та дорівнюють 26,72 % річних розрахованих від суми простроченої заборгованості Позичальника щодо погашення суми Кредиту за весь період прострочення.

За доводами суду відповідно до пункту 7.5. Кредитного договору та п. 7.5.1. Додаткового угоди № 1 до Кредитного договору за період прострочення з 16.12.2020 р. до 17.02.2022 р. Банк правомірно нарахував проценти в розмірі 400 233,80 грн.

Водночас в якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 15.04. 2019 р. між Банком, ОСОБА_1 (далі Поручитель 1) та ОСОБА_2 (далі Поручитель 2) укладені договори поруки № 291/2019/ВОД- МСБ-П1 та № 291/2019/ВОД-МСБ-П2 (далі - Договір поруки). 27.12.2019 роду до Договорів поруки внесені зміни, що підтверджується додатковими угодами № 1.

Відповідно до п. 1.2. договору № 291/2019/ВОД- МСБ-П1 від 15.04.2019 р. Поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.

При цьому, як уже зазначалось судом ухвалою суду від 06.07.2022 р. відмовлено Публічному акціонерному товариству акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі в частині вимог до відповідача громадянки ОСОБА_2 , оскільки остання згідно наданої інформації є померлою.

Оскільки позов пред`явлено про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Згідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі порукою.

Статтею 553 ЦК України унормовано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

З огляду на викладене слідує, що оскільки прострочення платежів Позичальником ТОВ «Ремонтник» підтверджено матеріалами справи, отже поручитель - ОСОБА_1 як солідарний боржник відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів правомірними та обґрунтованими, з огляду на що задовольняє їх у повному обсязі.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька обл., 23600, ідент. код. 23101525) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код. НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул.Бевза, 34, м.Вінниця, 21009, код юридичної особи 23697280) 400 233,80 грн 26,72 % річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька обл., 23600, ідент. код. 23101525) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул.Бевза, 34, м.Вінниця, 21009, код юридичної особи 23697280) 3 001,74 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код. НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул.Бевза, 34, м.Вінниця, 21009, код юридичної особи 23697280) 3 001,74 грн витрат зі сплати судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 20 вересня 2022 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. І Бевза,34, м. Вінниця, 21009)

3,4,5 - відповідачам (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька обл.,

23600) (вул. Заводська, буд. 66 с. Зарічне А, м. Тульчин, Вінницька обл., вул.

Подільська, буд. 152, с. Клебань, Тульчинський р-н., Тульчинський р-н., Вінницька обл.)