ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.09.2022м. ДніпроСправа № 904/221/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В.,
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ"
про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у справі
за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", м. Покров, Дніпропетровська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ", смт. Петриківка, Петриківський район, Дніпропетровська область
про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 031 344, 64 грн.
Від Позивача: Касьянов О.О., довіреність № 3 від 04.01.2022, представник
Від Відповідача (заявника): не з`явився
РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ", в якому просить стягнути штрафні санкції у розмірі 2 031 344, 64 грн, які складаються з: 1 395 344, 62 грн.- пені, 636 000, 02 грн. - штрафу за прострочення поставки товару за специфікацією (додатком) № 1 від 28.01.2021 року до договору № Т105/05 від 28.01.2021.
Рішенням суду від 29.08.2022 Позовні вимоги Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 507 354,22 грн.- задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" на користь Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" пені у розмірі 186 667,99 грн, штрафу у розмірі 63 600,00 грн., витрат на сплату судового збору у розмірі 37 538,85 грн. В частині стягнення 1 680 011,91 грн. пені, 572 399,98 грн.- штрафу, 71,46 грн. судового збору відмовлено.

02.09.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" до суду надійшла заява, в якій він просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду від 05.09.2022 призначено судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу у справі на 13.09.2022.

13.09.2022 позивач надав заперечення на заяву.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд заяви без його участі.

В судовому засіданні прийнято вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА.

У заяві відповідач зазначає, що для отримання правової допомоги щодо ведення даної справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" (Замовник) та Адвокатським бюро "Герман і партнери (Виконавець) було укладено договір №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги.

Адвокатським бюро було виставлено рахунок-фактуру за договором про надання правової допомоги № 26/22 від 03.02.2022.

На виконання умов договору Замовником було здійснено попередню оплату на підставі наданого Виконавцем рахунку в розмірі 20 000,00 грн без ПДВ згідно платіжного доручення № 147 від 11.02.2022.

Між Замовником та Виконавцем було підписано Акт прийому-передачі наданих послуг від 10.02.2022, складений на підставі погодинної тарифікації адвокатських послуг за Договором №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги.

Наступну оплату в розмірі 20 000,00 грн без ПДВ. Замовник згідно з Договором здійснює протягом двох днів з моменту ухвалення рішення судом.

01.09.2022, на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури № 91/22 від 31.08.2022 Замовник здійснив наступну оплату у розмірі 20 000,00 грн. без ПДВ згідно платіжного доручення № 309 від 01.09.2022.

01.09.2022 між Замовником та Виконавцем було підписано Акт прийому-передачі наданих послуг, складений на підставі погодинної тарифікації адвокатських послуг за договором №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги.

Заявник просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач проти задоволення заяви заперечив, зазначив наступне.

Відповідачем зазначено, що погодинна тарифікація адвокатських послуг складається з:

- 400,00 грн. - усна консультація (2 години);

- 10 500,00 грн. - складання письмових пояснень по справі (10,5 годин);

- 200,00 грн. - направлення письмових пояснень на адресу Позивача та наручне подання до Господарського суду Дніпропетровської області (2 години);

- 200,00 грн. - звернення до Правління AT БАНК КРЕДИТ ДНІПРО з вимогою про надання інформації (1 година);

- 200,00 грн. - отримання відповіді на запит від AT БАНК КРЕДИТ ДНІПРО (1 година);

- 500,00 грн. - складання клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи (0,5 години);

- 4000,00 грн. - участь у чотирьох судових засіданнях у Господарському суді Дніпроетровської області (4 судові засідання);

- 4000,00 грн. - формування на вимогу суду пакету документів по строкам поставки товару (20 годин).

Щодо наданих послуг позивач зазначив, що правова допомога у вигляді збору доказів за справою (звернення до Правління AT БАНК КРЕДИТ ДНІПРО з вимогою про надання інформації, отримання відповіді на запит від AT БАНК КРЕДИТ ДНІПРО, усні консультації зі стороною Відповідача не є необхідною і, як вважає Позивач, усні консультації тривалістю фактично 2 години не надавалась.

Позивач вважає, що ані Відповідачем, ані його представником - адвокатом Герман М.М. не надано будь-яких доказів на здійснення дій, направлених на збирання і отримання доказів, а саме: відповідних адвокатських запитів, протоколів оглядів/вилучення документів, речей, їх копій, протоколів опитування фізичних осіб за їх згодою тощо, а також адвокат Герман М.М. не вдавалась до інституту забезпечення доказів, передбаченого ст.ст.110-112 ГПК України.

До того ж, за пп. 2.3.3. пункту 2.3. Договору № 01-03-02/22 від 03.02.2022 р. про надання правової допомоги, саме Відповідач - Замовник зобов`язаний надати Виконавцю усі документи, інформацію, необхідні для ефективного виконання функцій по договору, якщо такі документи є у Замовника. У випадку, якщо при наданні послуг Виконавцю будуть потрібні додаткові відомості або документи, Замовник зобов`язується їх надати.

Позивач вважає, що робота з документами (аналіз, перевірка, копіювання, ознайомлення, формування пакетів документів, моніторинг законодавства, руху справи) вартістю 200,00 грн. година та формування на вимогу суду пакету документів по строкам поставки Товару не є видом правової допомоги, а є послугами, тобто, видом робіт, що адвокат може надати клієнтові за умови, якщо такі роботи передбачені умовами договору про надання професійної правничої допомоги (ст.901 ЦК України), а також процесуальним обов`язком сторони згідно до норм ГПК України.

Умовами Договору № 01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги адвокат Герман М.М. не зобов`язана надавати послуги (виконувати роботи) з копіювання документів та інше з перелічених вище.

Позивач вважає, що вартість складання письмових пояснень по справі складає 10 500,00 грн., є незрозумілою та необґрунтованою. Так, Відповідачем не зазначено які саме пояснення були підготовлені, коли саме були складені пояснення та з яких правових питань (не конкретизовано виду та суті правової допомоги).

Позивач наголошує, що на вивчення необхідних для складення письмових пояснень адвокат Герман М.М. витратила деякий час, але складання саме протягом 10 годин письмових пояснень є надмірним.

Позивач зазначає, що з обставин справи вбачається, що ТОВ ВП ТАЛАВ порушені зобов`язання Договору поставки № Т105/05 від 28.01.2021 р. в частині поставки Товару у строки, визначені умовами Договору, про що зазначено у Рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 у справі № 904/221/22: ... позовна вимога підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 866 679,90 грн. (пеня) та 635 999,98 грн. (штраф).

Проте, згідно до ст. 233 ГПК України та ст. 551 Цивільного кодексу України саме судом зменшені штрафні санкції.

Таким чином позивач вважає, що Відповідачем порушенні зобов`язань за Договором поставки № Т105/05 від 28.01.2021, що підтверджується рішенням суду у справі № 904/221/22.

Позивач також зазначив, що згідно даних Держстату (станом на січень 2022 р.) середній рівень заробітної плати по Дніпропетровській області складає 14 479грн./місяць (https://index.minfin.com.ua/labour/salary/average/dnepropetrovskaya/), що із розрахунку середнього робочого тижня (40 годин) складає 5 791,60 грн.

В той же час, спірна сума у розмірі 40 000 грн. складає роботу за 40 годин, що майже в 10 раз більше, передбаченого рівня заробітної плати по Дніпропетровській області

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Докази надання правової допомоги позивачу. 2. Правомірний розмір витрат позивача на оплату правової допомоги. 4. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" (Замовник) та Адвокатським бюро "Герман і партнери (Виконавець) було укладено договір №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе обов`язок здійснювати правовий захист інтересів замовника у Господарському суді Дніпропетровської області за позовом позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 031 344, 64 грн., далі по тексту договору «надавати правову допомогу», «послуги».

Послуги надаються адвокатом Герман Мариною Миколаївною, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4898, виданого Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 27.03.2012.

Виконавець має право залучати до виконання умов даного договору третіх осіб.(п.п. 1.2., 1.3. договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна вартість наданих послуг, які надаються за цим договором, становить суму вартості всіх рахунків-фактур, які будуть виставлені виконавцем протягом дії даного договору.

Згідно п. 3.2. договору вартість послуг за ведення справи в суді першої інстанції складає 40 000,00 грн. без ПДВ.

У п.3.3. договору передбачено, що Замовник здійснює попередню оплату у розмірі 20 000,00 грн без ПДВ вартості правової допомоги, яка надається за цим Договором, протягом п`яти робочих днів з моменту отримання відповідного рахунку-фактури. в якості попередньої оплати.

Наступну оплату у розмірі 20 000,00 грн. без ПДВ Замовник здійснює протягом двох днів з моменту ухвалення рішення судом.(п.3.4. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що факт належного виконання виконавцем зобов`язань з даного договору фіксується повноважними представниками сторін у акті приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 6.1. договору сторони передбачили, що договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Адвокатським бюро «Герман і партнери» надано заявнику рахунок-фактуру № 26/22 від 03.02.2022 на сум 20 000,00 грн. в якості передоплати згідно договору №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги.

10.02.2022 сторони уклали Акт приймання-передачі наданих послуг, згідно якого виконавець надав наступні послуги:

- усні консультації;

- аналіз позовної заяви АТ «Покровський ГЗК» до ТОВ ВП «Талав» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 031 344,64 грн.;

- аналіз первинних документів замовника;

- підбір нормативної бази для складання відзиву на позовну заяву;

- складання відзиву на позовну заяву;

- ксерокопіювання, друк, завіряння документів, що додаються до відзиву на позовну заяву;

- направлення відзиву на позовну заяву на адресу позивача та Господарського суду Дніпропетровської області.

Вартість наданих послуг, згідно п. 3 акту, становить 20 000,00 грн.

Також виконавець надав замовнику погодинну тарифікацію адвокатських послуг, якою передбачено наступну вартість послуг:

- усні консультації, витрачено часу 3 год., загальна вартість 300,00 грн.;

- аналіз позовної заяви АТ «Покровський ГЗК» до ТОВ ВП «Талав» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 031 344,64 грн., витрачено часу 4 год., загальна вартість 800,00 грн;

- аналіз первинних документів замовника, витрачено часу 4 год., загальна вартість 800,00 грн;

- підбір нормативної бази для складання відзиву на позовну заяву, витрачено часу 5 год., загальна вартість 1 000,00 грн;

- складання відзиву на позовну заяву, витрачено часу 11 год., загальна вартість 16 500,00 грн;

- ксерокопіювання, друк, завіряння документів, що додаються до відзиву на позовну заяву, витрачено часу 2 год., загальна вартість 400,00 грн;

- направлення відзиву на позовну заяву на адресу позивача та Господарського суду Дніпропетровської області, витрачено часу 2 год., загальна вартість 200,00 грн.

Загальна вартість 20 000,00 грн.

Заявником сплачено вказаний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 147 від 11.02.2022 на суму 20 000,00 грн.

01.09.2022 на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури № 91/22 від 31.08.2022 Замовник здійснив наступну оплату у розмірі 20 000,00 коп. без ПДВ згідно платіжного доручення № 309 від 01.09.2022.

Крім того, 01.09.2022 між Замовником та Виконавцем було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг, складений на підставі погодинної тарифікації адвокатських послуг за договором №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги.

Так, згідно Акту приймання передачі наданих послуг від 01.09.2022 виконавець надав наступні послуги:

- усні консультації;

- складання письмових пояснень по справі;

- направлення письмових пояснень на адресу позивача та наручне подання до Господарського суду Дніпропетровської області.;

- звернення до правління АТ «Банк Кредит Дніпро» з вимогою про надання інформації;

- отримання відповіді на запит від АТ «Банк Кредит Дніпро»;

- складання клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи;

- участь у чотирьох засіданнях у Господарському суді Дніпропетровської області;

- формування на вимогу суду пакету документів по строкам поставки товару.

Вартість наданих послуг, згідно п. 3 акту, становить 20 000,00 грн.

Згідно погодинної тарифікації адвокатських послуг вартість наданих послуг становить:

- усні консультації, витрачено часу 2 год., загальна вартість 400,00 грн.;

- складання письмових пояснень по справі, витрачено часу 10,5 год., загальна вартість 10 500,00 грн;

- направлення письмових пояснень на адресу позивача та наручне подання до Господарського суду Дніпропетровської області, витрачено часу 2 год., загальна вартість 200,00 грн;

- звернення до правління АТ «Банк Кредит Дніпро» з вимогою про надання інформації, витрачено часу 1 год., загальна вартість 200,00 грн;

- отримання відповіді на запит від АТ «Банк Кредит Дніпро», витрачено часу 1 год., загальна вартість 200,00 грн;

- складання клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, витрачено часу 0,5 год., загальна вартість 500,00 грн;

- участь у чотирьох засіданнях у Господарському суді Дніпропетровської області, витрачено часу 4 засідання, загальна вартість 4 000,00 грн.;

- формування на вимогу суду пакету документів по строкам поставки товару, витрачено часу 20 год., загальна вартість 4 000,00 грн.

Загальна вартість 20 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано: Договір №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги; рахунок-фактуру № 26/22 від 03.02.2022, платіжне доручення № 147 від 11.02.2022, акт приймання-передачі наданих послуг від 10.02.2022, погодинну тарифікацію адвокатських послуг за Договором №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги, рахунок-фактуру № 91/22 від 31.08.2022, платіжне доручення № 309 від 01.09.2022, акт приймання-передачі наданих послуг від 01.09.2022, погодинну тарифікацію адвокатських послуг за Договором №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-6 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До того ж, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт: ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням (запереченням) іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому аналіз наведених норм ч. 4 ст. 126 ГПК України, а також ст. 129 ГПК України дає підстави для висновку, що у вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати:

- складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг):

- час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- пов`язаність цих витрат із розглядом справи;

- обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору;

- ціну позову, значення справи для сторін;

- вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи;

- поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо);

- дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-УІ).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За приписами ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наведений висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом з тим, вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення, суд дійшов висновку про неприйнятність заявленої до стягнення суми, з огляду на таке.

З аналізу судової практики Верховного Суду (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.01.2019р. у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18), вбачається, що в разі, якщо суд при вирішенні клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, зазначені витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а також що їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Проаналізувавши наданий розрахунок суми витрат позивача, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений в акті приймання-передачі наданих послуг від 10.02.2022, погодинній тарифікації адвокатських послуг за Договором №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги, рахунок-фактуру № 91/22 від 31.08.2022, акті приймання-передачі наданих послуг від 01.09.2022, погодинній тарифікаціюії адвокатських послуг за Договором №01-03-02/22 від 03.02.2022 про надання правової допомоги та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (заявами по суті справи, іншими процесуальними діями, участю у судових засіданнях).

Водночас, суд вважає, що вартість послуг адвоката є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання.

Враховуючи викладене, оцінивши витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку документів як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, враховуючи заперечення позивача, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правову допомогу.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги заперечення позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви відповідача зі стягненням з позивача 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

30 000,00 грн. витрат покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (53304, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, буд. 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул. Європейська, буд. 3-В/1; ) 10 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу, про що видати наказ.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В частині стягнення з Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТАЛАВ" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. -відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 19.09.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко