ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/392/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», м. Ужгород

до відповідача приватного підприємства «ЖЕК ПБК», м. Ужгород

про стягнення 522 885,91 грн

Секретар судового засідання Соханич В.М.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач - комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», заявило позов до приватного підприємства «ЖЕК ПБК», яким просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню у розмірі 522 885,91 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 525, 526, 530 610, 629 Цивільного Кодексу України, та статті 174, 193, 218 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 27.06.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору, а також відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання письмових заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

12.07.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

23.08.2022 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

26.08.2022 відповідач подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 31.08.2022 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи.

12.09.2022 від представника відповідача надійшло клопотання з повідомлення про зміну юридичної адреси.

Відповідачем заперечення на відповідь на відзив чи будь які інші документи по суті справи не надходило.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню у розмірі 522 885,91 грн. Стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови договору на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації № 162/15 від 04.06.2015 в частині взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість у розмірі 522 885,91 грн.

Правова позиція відповідача

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує наявність підстав для стягнення боргу. Відповідач звертає увагу суду на те, що «ЖЕК ПБК» як управитель комплексу багатоквартирних будинків, а також юридична особа приватного права де-факто та де-юре не є споживачем надаваних позивачем комунальних послуг, а є посередником здійснення фінансових розрахунків між виконавцем комунальних послуг та їх споживачами, тобто усіма співвласниками соціально-побутового та житлово-торгового комплексу в с. Минай Ужгородського району, від платоспроможності кожного з яких напряму залежить утворення або ж погашення заборгованостей за надані житлово-комунальні послуги.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

04 червня 2015 року між Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (далі - Позивач) та Приватне підприємство «ЖЕК ПБК» (далі - Відповідач), укладено Договір № 162/15 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору Позивач бере на себе зобов`язання забезпечувати Відповідача питною водою (до точки розмежування згідно з розділом 9 Договору), яка відповідає чинному стандартові або дозволу Держспоживстандарту України та Міністерства охорони здоров`я України на відхилення від стандарту, а також приймати від Відповідача стічні води водовідведення.

Згідно пункту 3.1. Договору водопостачання та водовідведення здійснюється по об`єкту: - соціально-побутовий та житлово-торговий комплекс в с. Минай, Ужгородського району. Розрахунки за водопостачання та водовідведення здійснюються відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору Відповідач зобов`язується оплачувати за надані послуги (водопостачання та водовідведення), а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку на умовах Договору з тарифами вказаними у п.3.3 Договору. У разі зміни тарифів, діючих на час укладення Договору, сплата Відповідачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, діючими на період розрахунку, без зміни інших умов Договору.

Згідно з п. 4.2 Договору оплата послуг, наданих Позивачем, проводиться Відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Позивача грошових коштів до 20 числа місяця, наступного за розрахунків на підставі виставленого до оплати рахунку за фактично надані послуги. Фактичним строком оплати вважається день надходження кошті на розрахунковий рахунок Позивача.

Крім того, п. 4.3 Договору передбачає, що рахунки за воду та каналізацію вручаються представнику Відповідача. Для вручення рахунку Відповідач зобов`язується з`явитися в розрахунковий відділ КП «Водоканал м. Ужгорода» до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем. У випадку нез`явлення представника Відповідача для отримання рахунку, останній надсилається на його адресу поштою простим, а не рекомендованим, листом. Відповідальності за неотримання Відповідачем рахунку Позивач не несе.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з червня 2021 р. по травень 2022 р. включно Відповідачу надано послуги на суму 1 820 277,46 грн, що підтверджується рахунками та розрахунком суми боргу, однак Відповідачем було здійснено часткову оплату в розмірі 1 297 391,55 грн. Таким чином, заборгованість за надані послуги за вказаний період станом на 21 червня 2022 року складає 522 885,91 грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Згідно з п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України, норми якої кореспондуються зі статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що за період з червня 2021 року по травень 2022 року відповідач заборгував перед позивачем за надані послуги суму 1 820 277,46 грн, що підтверджується виставленими до оплати рахунками. В свою чергу, відповідач у добровільному порядку сплатив частину суми заборгованості за надані послуги в розмірі 1 297 391,55 грн. У зв`язку з чим заборгованість за надані послуги за вказаний період 522 885,91 грн, що і стало причиною звернення позивача до суду, з позовом про стягнення даної заборгованості.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому виклав свої заперечення щодо обставин зазначених в позовній заяві. Відповідач стверджує, що «ЖЕК ПБК» як управитель комплексу багатоквартирних будинків, а також юридична особа приватного права де-факто та де-юре не є споживачем надаваних позивачем комунальних послуг, а є посередником здійснення фінансових розрахунків між виконавцем комунальних послуг та їх споживачами, тобто усіма співвласниками соціально-побутового та житлово-торгового комплексу в с. Минай Ужгородського району, від платоспроможності кожного з яких напряму залежить утворення або ж погашення заборгованостей за надані житлово-комунальні послуги. Проте суд вважає вказані доводи безпідставними, з огляду на таке.

В розумінні ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги Відповідач є Управителем багатоквартирного будинку, оскільки згідно закону управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Таким чином Відповідач згідно з Договором на подачу води та приймання стічних вод з Позивачем, взяв на себе зобов`язання по забезпеченню мешканців послуги з водопостачанні та водовідведення.

У відповідності до умов Договору п.2.1 Позивач зобов`язується забезпечувати Відповідача питною водою до точки розмежування згідно з розділом 9 Договору, яка відповідає чинному стандартові або дозволу Держспоживстандарту України та Міністерства охорони здоров`я України на відхилення від стандарту, а також приймати від нього стічні води (у точці розмежування згідно з розділом 9 Договору.

В свою чергу відповідно до п.2.2 Договору Відповідач бере на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані йому послуги у водопостачанні та водовідведенні, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої на них, які перебувають у Відповідача на балансі, відповідно до Договору та Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Відповідач несе повну відповідальність за збереження водомірів, водомірних вузлів та санітарний стан приміщення водомірного вузла.

Таким чином керуючись умовами Договору та вимогами чинного законодавства Позивач в повному обсязі виконує взяті на себе зобов`язання, в свою чергу Відповідач нехтує обов`язком по сплаті в повному обсязі за спожиті послуги перед Позивачем.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами відноситься до договірних зобов`язань по наданню послуг.

Факт чинності договору та виконання взятих на себе зобов`язань за договором (надання/приймання послуг, часткова оплата за надані послуги згідно договору) сторонами не заперечено.

Матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, доказів повної оплати заборгованості відповідачем не надано.

Позивачем належним чином у відповідності до ст.ст.73-74,76 ГПК України документально підтверджено та не спростовано відповідачем факту наявності у останнього заборгованості за надані позивачем послуги на підставі договору на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації № 162/15 від 04.06.2015 у сумі 522 885,91 грн. Отже, порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь з відповідача вказаної заборгованості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Комунального підприємства Виробниче управління водопровідно- каналізаційного господарства міста Ужгорода до приватного підприємства «ЖЕК ПБК» про стягнення суми 522 885,91 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

За загальним правилом, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку задоволення позову судові витрати покладаються відповідача.

При зверненні з позовом позивачем подано орієнтовний розрахунок судових витрат, який складався в витрат на оплату судового збору в розмірі 7 843,29 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 129, 236-240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з приватного підприємства «ЖЕК ПБК» (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 14Б, офіс 402, ) на користь комунального підприємства Виробниче Управління Водопровідно-Каналізаційного Господарства Міста Ужгорода (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Митна, будинок 1, ) суму 522 885,91 грн (п`ятсот двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят п`ять гривень 91 копійок.) боргу, а також суму 7 843,29 грн (сім тисяч вісімсот сорок три гривні 29 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 19.09.2022.

Суддя Л.В. Андрейчук