СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Харків Справа № 905/1582/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю:

від позивача: Левицька А.В.,

від відповідача1: не з`явився,

від відповідача2:не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" (вх. №163 Д/1),

на рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2021 (суддя Бокова Ю.В., ухвалене в м. Харків 21.12.2021, повний текст складено 24.12.2021)

у справі № 905/1582/21,

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк " Приватбанк", м. Київ,

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд", м. Бахмут, Донецької області,

2) ОСОБА_1 , м. Бахмут, Донецької області,

про солідарне стягнення 849807,00 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 799912,76 грн., заборгованість за відсотками з користування кредитом в розмірі 45094,76 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом в розмірі 4799,48 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 849807,00 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 799912,76 грн., заборгованість за відсотками з користування кредитом в розмірі 45094,76 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом в розмірі 4799,48 грн.

В обґрунтування позовної заяви Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" порушено умови заяви на відкриття рахунку, за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" від 23.02.2017, щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за користування кредитними коштами.

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" зазначає, що свої зобов`язання за заявою на відкриття рахунку від 23.02.2017 виконало у повному обсязі, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" кредитний ліміт в сумі 1000000,00 грн. Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" свої зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитом, процентів та комісії не виконало, станом на 13.07.2021 борг відповідача 1 перед позивачем за заявою на відкриття рахунку від 23.02.2017 складає: 799912,76 грн. - заборгованості за кредитом, 45094,76 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 4799,48 грн. - заборгованості з комісії за користування кредитом.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 525, 526, 530, 554, 610 ЦК України.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.12.2021 у справі №905/1582/21 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість за кредитом в розмірі 799912,76 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" на користь акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" судовий збір в сумі 5999,34 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" судовий збір в сумі 5999,34 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання в частині надання кредитних коштів відповідачу 1. Проте, внаслідок неналежного виконання відповідачем 1 кредитних зобов`язань утворилась заборгованість у відповідача 1 за заявою на відкриття рахунку від 23.02.2017 у розмірі 799912,76 грн.

Місцевий господарський суд, встановивши факт надання кредитного ліміту на рахунок відповідача 1 та наявність солідарного обов`язку відповідачів щодо виконання грошового зобов`язання за заявою про відкриття рахунку від 23.02.2017, дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 799912,76 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованості з комісії за користування кредитом, встановив, що розміщені у мережі інтернет Умови та правила надання банківських послуг/тарифи банку не є частиною заяви на відкриття рахунку, укладеної між сторонами 23.02.2017 шляхом підписання заяви на відкриття рахунку, за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд", а отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2021 у справі №905/1582/21 скасувати в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 799912,76 грн та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 799912,76 грн. відмовити, іншу частину рішення залишити без змін.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за заявою на відкриття рахунку від 23.02.2017 не проаналізував всі оплати, що здійснювались відповідачем 1, платіжні доручення, які містяться у матеріалах справи, що може вплинути на визначення суми основної заборгованості.

На думку апелянта, надана АТ "КБ "ПриватБанк" виписка по особистому рахунку відповідача1 не відповідає формі виписки. Апелянт вважає, що надана позивачем виписка за період з 23.02.2017 по 13.07.2021 з рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 не стосуються обставин справи, оскільки згідно заяви на відкриття рахунку від 23.02.2017 такі рахунки не відкривались.

Апелянт вважає необґрунтованими вимоги позивача про погашення заборгованості за кредитом до поручителя - ОСОБА_1 , оскільки з аналізу умов договору поруки неможливо встановити, яке саме основне зобов`язання забезпечене порукою. Апелянт також зазначає, що матеріали справи не містять договору про внесення змін до договору поруки на збільшення кредитного ліміту боржника, а відповідно на збільшення обсягу відповідальності поручителя.

В якості додаткового доказу апелянтом до апеляційної скарги додано платіжне доручення №2 від 04.01.2022 про сплату 20000,00 грн. на користь позивача.

Щодо доданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" до апеляційної скарги додаткового доказу - платіжного доручення №2 від 04.01.2022 про сплату 20000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянтом не надано доказів неможливості подання до суду першої інстанції платіжного доручення №2 від 04.01.2022 про сплату 20000,00 грн.

Враховуючи, що доданий до апеляційної скарги додатковий доказ -платіжне доручення №2 від 04.01.2022 про сплату 20000,00 грн. не був предметом розгляду у суді першої інстанції, тому як має дату складання після дати ухвалення оскаржуваного рішення (21.12.2021), колегія суддів не приймає надане апелянтом платіжне доручення №2 від 04.01.2022 про сплату 20000,00 грн. і здійснює розгляд апеляційної скарги за наявними і поданими до суду першої інстанції доказами.

14.09.2022 керівником апарату суду, начальником статистично-інформаційного відділу, секретарем судового засідання, складено акт № 12-33/139, про те, що судове засідання у справі №905/1582/21, призначене в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою онлайн сервісу "EasyCon", проведено без застосування технічних засобів через відсутність в кабінеті онлайн сервісу "EasyCon" представника першого відповідача, ТОВ "Артпромпроектбуд", адвоката Максимова М.І.

Згідно з положеннями частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

У судове засідання 14.09.2022 представник другого відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю вказаних учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до доводів та вимог апеляційної скарги, апелянт оскаржує рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2021 у справі №905/1582/21 в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 799912,76 грн та просить ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 799912,76 грн. відмовити, іншу частину рішення просить залишити без змін.

Отже, судом апеляційної інстанції переглядається рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2021 у справі №905/1582/21 в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 799912,76 грн.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутнього у судовому засіданні представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

23.02.2017 між Акціонерним товариством Комерційний Банк" Приватбанк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" підписано заяву про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_5 , карткового рахунку № НОМЕР_6 , рахунку для соціальних виплат № НОМЕР_7 .

Відповідно до заяви про відкриття рахунку від 23.02.2017 Товариству з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_5 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

23.11.2017 між ОСОБА_1 (поручитель) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) укладено договір поруки № Р089825999, відповідно до 1.1. якого, предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Артпромпроектбуд», юридична адреса якого: 84511, Донецька обл.., м./смт. Бахмут, пр./вул./пров. Леваневського, буд. 150, 17, код ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків та інших обов`язкових платежів 411135749, далі боржник, зобов`язань за угодами-приєднаннями до:

- розділу 3.2.1. «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, по сплаті кредиту в розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч).

Якщо під час виконання «Угоди 1» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 1» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Якщо під час виконання «Угоди 2» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 2» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1 та Угодою 2» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1/або Угодою 2» боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5 договору поруки).

Відповідно до п. 4.2 договору зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін в письмовому вигляді шляхом укладання відповідного договору про внесення змін.

У відповідності з довідкою вих. №70223КТ2МS051 від 20.07.2021 Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» на поточному рахунку № НОМЕР_5 відповідачу1 встановлено кредитний ліміт в наступних розмірах: 23.02.2017 - 0,00 грн., 09.12.2017 - 10000,00 грн., 14.01.2018 - 35000,00 грн., 14.02.2018 - 60000,00 грн., 08.06.2018 - 60000,00 грн., 13.08.2018 - 80000,00 грн., 11.10.2018 - 0,00 грн., 25.10.2018 - 75000,00 грн., 14.11.2018 - 200000,00 грн., 18.02.2019 - 55000,00 грн., 21.03.2019 - 0,00 грн., 02.05.2019 - 50000,00 грн., 10.06.2019 - 0,00 грн., 13.06.2019 - 10000,00 грн., 15.07.2019 - 0,00 грн., 16.08.2019 - 30000,00 грн., 18.09.2019 - 0,00 грн., 25.10.2019 - 50000,00 грн., 25.11.2019 - 0,00 грн., 02.01.2020 - 50000,00 грн., 03.03.2020 - 200000,00 грн., 03.04.2020 - 10000,00 грн., 25.11.2020 - 500000,00 грн., 18.12.2020 - 740000,00 грн., 23.01.2021 - 1000000,00 грн., 15.04.2021 - 1000000,00 грн., 23.04.2021 - 1000000,00 грн.

Згідно наявної в матеріалах справи виписки по особистому рахунку відповідача 1 № 0070 за період з 23.02.2017 по 12.11.2021 сума простроченого кредиту складає 799912,76 грн.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Як вже зазначалось вище, 23.02.2017 між Акціонерним товариством Комерційний Банк " Приватбанк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_5 (кредитний договір).

Сторонами спору зазначене не спростовується.

Таким чином, між позивачем та відповідачем 1 кредитні правовідносини виникли у зв`язку із підписанням та заповненням відповідачем 1 запропонованої йому банком заяви про відкриття поточного рахунку від 23.02.2017.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали справи, свої зобов`язання Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" за заявою на відкриття рахунку від 23.02.2017 виконало у повному обсязі, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" кредитний ліміт в сумі 1000000,00 грн.

Згідно наявної в матеріалах справи виписки по особистому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" № НОМЕР_5 за період з 23.02.2017 по 12.11.2021 сума простроченого кредиту складає 799912,76 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено додані до матеріалів справи платіжні доручення відповідача 1, що в свою чергу може вплинути на визначення основної суми заборгованості за кредитом.

Колегія суддів, дослідивши доводи апелянта, дійшла до наступних висновків.

Апеляційним господарським судом встановлено, що відповідачем 1 додано до відзиву на позовну заяву:

- платіжне доручення №227 від 16.07.2021, згідно якого на рахунок відповідача 1 № НОМЕР_8 сплачено 50000 грн;

- платіжне доручення №251 від 26.07.2021, згідно якого на рахунок відповідача 1 № НОМЕР_8 сплачено 50000 грн;

- платіжне доручення №372 від 31.08.2021, згідно якого на рахунок відповідача 1 № НОМЕР_8 сплачено 15000 грн;

- платіжне доручення №479 від 08.10.2021, згідно якого на рахунок відповідача 1 № НОМЕР_8 сплачено 15000 грн;

- платіжне доручення №1813 від 18.08.2021, згідно якого на рахунок відповідача 1 № НОМЕР_9 сплачено 65800 грн;

- меморіальний ордер №02FO від 18.08.2021, згідно якого на рахунок відповідача 1 №UA3615107 сплачено 2399,74 грн;

- меморіальний ордер №02FQ від 18.08.2021, згідно якого на рахунок відповідача 1 № НОМЕР_10 сплачено 15934,63 грн;

- меморіальний ордер №02FS від 18.08.2021, згідно якого на рахунок відповідача 1 № НОМЕР_11 сплачено 47465,63 грн;

23.02.2017 між Акціонерним товариством Комерційний Банк" Приватбанк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" підписано заяву про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_5 , карткового рахунку № НОМЕР_6 , рахунку для соціальних виплат № НОМЕР_7 .

Судовою колегією встановлено, що у платіжному дорученні №1813 від 18.08.2021 платником вказано Управління культури Бахмутської м/р.

У призначенні платежу зазначено:

« 1017324;3142Рек.сис.опал.Іванів.сіль.буд/куст.елек.кот.сІваніввЗарічна,4Бахм.р-н,Дон.обл.д.8від09.03.2021р.за07.2021р.КБ-2вКБ 3від12.08.2021р.ПДВ10966,67».

Відтак, платіжне доручення №1813 від 18.08.2021 не свідчить про погашення відповідачем1 заборгованості за кредитом по поточному рахунку № НОМЕР_5 .

Решта платіжних доручень і меморіальних ордерів підтверджують перерахування грошових коштів на інші рахунки відповідача 1, які є відмінними від рахунків, зазначених у заяві на відкриття рахунку (поточний рахунок НОМЕР_5 , картковий рахунок - НОМЕР_6 , рахунок для соціальних виплат - НОМЕР_7 ).

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що надані позивачем виписки по рахункам за період з 23.02.2017 по 13.07.2021 №3169, №5147, №5107, №7785 не стосуються обставин справи, оскільки згідно заяви на відкриття рахунку від 23.02.2017 такі рахунки не відкривались.

Колегія суддів, дослідивши доводи апелянта, дійшла висновку про необґрунтованість тверджень апелянта з огляду на наступне.

Згідно наданої позивачем виписки за період з 23.02.2017 по 13.07.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" здійснювалось погашення відсотків за користування кредитом на рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Відповідач1 додав до відзиву на позовну заяву перелічені вище платіжні доручення, згідно яких рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 є рахунками відповідача 1.

Відповідач1 в апеляційній скарзі зазначає, що надана АТ "КБ "ПриватБанк" виписка по особистому рахунку відповідача1 № НОМЕР_5 за період з 23.02.2017 по 12.11.2021 не відповідає формі виписки.

Колегія суддів не погоджується з даними доводами відповідача1, з огляду на наступне.

За приписами частини 3 статті 6 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно зі статтею 41 Закону України Про Національний банк України та частин 1, 2 статті 68 Закону України Про банки та банківську діяльність Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 57 Положення Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 (далі положення) банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри, як особові рахунки та виписки з них.

Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунку кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку (п. 61 положення).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 62 положення).

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних операцій.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 24.01.2020 у справі №910/5949/19,

Колегією суддів встановлено, що надана позивачем до позовної заяви виписка по рахунку № НОМЕР_5 за період з 23.02.2017 по 12.11.2021 є належним доказом та відповідає формі виписки у відповідності до приписів Положення Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018.

Відповідачами не надано суду будь-яких інших розрахунків чи документів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача1.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія встановила, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо наявності заборгованості у відповідача1 перед позивачем за заявою на відкриття рахунку від 23.02.2017 в розмірі 799912,76 грн, тому вимоги апелянта про скасування оскаржуваного рішення у цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо покладення на відповідачів обов`язку солідарного повернення фактично використаних коштів, судова колегія встановила наступне.

23.11.2017 між ОСОБА_1 (поручитель) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) укладено договір поруки № Р089825999, відповідно до 1.1. якого, предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Артпромпроектбуд», юридична адреса якого: 84511, Донецька обл.., м./смт. Бахмут, пр./вул./пров. Леваневського, буд. 150, 17, код ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків та інших обов`язкових платежів 411135749, далі боржник, зобов`язань за угодами-приєднаннями до:

- розділу 3.2.1. «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг: г) по сплаті кредиту в розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч).

Якщо під час виконання «Угоди 1» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 1» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Якщо під час виконання «Угоди 2» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 2» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1 та Угодою 2» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1/або Угодою 2» боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5 договору поруки).

Відповідно до п. 4.2 договору зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін в письмовому вигляді шляхом укладання відповідного договору про внесення змін.

Апелянт вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредиту до поручителя - ОСОБА_1 , оскільки вважає, що з умов договору поруки неможливо встановити, яке саме основне зобов`язання забезпечене порукою. Апелянт також зазначає, що матеріали справи не містять договору про внесення змін до договору поруки на збільшення кредитного ліміту боржника, а відповідно на збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач 2 прийняв на себе зобов`язання щодо солідарної відповідальності за виконання відповідачем 1 грошових зобов`язань за заявою про відкриття рахунку від 23.02.2017 (кредитний договір) у відповідності до договору поруки від 23.11.2017 № Р089825999.

За висновком місцевого господарського суду в п.1.1 договору поруки від 23.11.2017 № Р089825999 відповідач 2, надавши згоду на зміну умов основного договору без укладення додаткових угод до договору поруки в письмовій формі, погодився на виникнення для нього додаткових зобов`язань внаслідок одностороннього правочину з боку позивача.

Суд першої інстанції дійшов висновку задовольнити позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача за заявою про відкриття рахунку від 23.02.2017 у розмірі 799912,76 грн.

Колегія суддів, дійшла висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції про солідарну відповідальність відповідачів перед позивачем з огляду на наступне.

Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України (у редакції на час виникнення спірних відносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, висновок про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України залежить від установлених судом обставин щодо обсягу зобов`язання, на виконання якого надано поруку, та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни без його згоди забезпеченого зобов`язання.

Такі правові висновки щодо застосування статті 559 ЦК України наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 755/18438/16-ц.

Судом апеляційної інстанції досліджено відповідні умови кредитного договору та договору поруки у даній справі щодо порядку погодження поручителем змін до основного зобов`язання і встановлено наступне.

Аналіз норми частини першої статті 559 ЦК України (у редакції на час виникнення спірних відносин) свідчить про те, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Для застосування цієї норми достатньо встановити такі зміни в основному зобов`язанні.

Обставини щодо подальшого фактичного виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження дії поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення розміру основного зобов`язання). Тобто, порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя.

Вказане відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 09.12.2019 у справі 569/11865/16-ц.

У відповідності з довідкою вих. №70223КТ2МS051 від 20.07.2021 Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» на поточному рахунку № НОМЕР_5 відповідачу1 встановлено кредитний ліміт в наступних розмірах: 23.02.2017 - 0,00 грн., 09.12.2017 - 10000,00 грн., 14.01.2018 - 35000,00 грн., 14.02.2018 - 60000,00 грн., 08.06.2018 - 60000,00 грн., 13.08.2018 - 80000,00 грн., 11.10.2018 - 0,00 грн., 25.10.2018 - 75000,00 грн., 14.11.2018 - 200000,00 грн., 18.02.2019 - 55000,00 грн., 21.03.2019 - 0,00 грн., 02.05.2019 - 50000,00 грн., 10.06.2019 - 0,00 грн., 13.06.2019 - 10000,00 грн., 15.07.2019 - 0,00 грн., 16.08.2019 - 30000,00 грн., 18.09.2019 - 0,00 грн., 25.10.2019 - 50000,00 грн., 25.11.2019 - 0,00 грн., 02.01.2020 - 50000,00 грн., 03.03.2020 - 200000,00 грн., 03.04.2020 - 10000,00 грн., 25.11.2020 - 500000,00 грн., 18.12.2020 - 740000,00 грн., 23.01.2021 - 1000000,00 грн., 15.04.2021 - 1000000,00 грн., 23.04.2021 - 1000000,00 грн.

Разом з тим, умовами п. 1.1 розділу 3.2.1. «Кредитний ліміт» п.п. г) договору поруки від 23.11.2017 № Р089825999 сторонами погоджено, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Артпромпроектбуд» зобов`язань за угодами-приєднання до кредиту в розмірі 10000,00 грн. Основне зобов`язання забезпечене порукою.

Отже, відповідальність ОСОБА_1 перед зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Артпромпроектбуд» була обмежена граничним розміром кредиту на суму 10000,00 грн.

Сторони договору поруки від 23.11.2017 № Р089825999 положеннями п.4.2 узгодили, що зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін в письмовому вигляді шляхом укладання відповідного договору про внесення змін.

Умови договору поруки від 23.11.2017 № Р089825999 про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом третім частини третьої статті 202 Цивільного кодексу України (односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами), та відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 910/11429/18 та від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18.

З матеріалів справи вбачається, що з 14.01.2018 відбулось збільшення кредитного ліміту за заявою на відкриття рахунку від 23.02.201, у зв`язку з чим суттєво змінився в сторону збільшення обсяг відповідальності ОСОБА_1 , як поручителя за договором поруки від 23.11.2017 № Р089825999.

Позивачем не надано доказів, письмової згоди ОСОБА_1 , як поручителя, на збільшення обсягу відповідальності за договором поруки від 23.11.2017 №Р089825999.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК України, договір поруки від 23.11.2017 №Р089825999 припинив свою дію з 14.01.2018, тому позовні вимоги до відповідача 2, в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитом у сумі 799912,76 грн не підлягають задоволенню.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" на рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2021 у справі №905/1582/21 підлягає задоволенню частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2021 у справі №905/1582/21 підлягає скасуванню в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованості за кредитом в розмірі 799912,76 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 799912,76 грн. задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" 799912,76 грн. заборгованості за кредитом.

У задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 799912,76 грн відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у справі №905/1582/21 покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.2 ч. 1 ст. 275, ч.2 ст. 277, ст. ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" на рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2021 у справі №905/1582/21 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2021 у справі №905/1582/21 скасувати в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованості за кредитом в розмірі 799912,76 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 799912,76 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" 799912,76 грн. заборгованості за кредитом.

У задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 799912,76 грн відмовити.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 849807,00 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 799912,76 грн., заборгованість за відсотками з користування кредитом в розмірі 45094,76 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом в розмірі 4799,48 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпромпроектбуд" (84500 Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Леваневського, будинок 43, вбудоване нежиле приміщення, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (01001 місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ) заборгованість за кредитом в розмірі 799912,76 грн. і 11998, 69 грн судового збору за подання позовної заяви.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.09.2022.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий