ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. ЧернівціСправа № 909/1237/21

Господарським судом Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О за участю секретаря судового засідання Швець В.М. розглянуто у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 909/1237/22

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення штрафу у розмірі 358 200,00 грн.

представники сторін:

від позивача Марчак М.П.

від відповідача Бошелюк Ю.М.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу за Договором франчайзингу № 01 від 06.04.2018 у розмірі 358 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною оплатою відповідачем в період з квітня 2018 року по лютий 2020 року та несплатою ним в період з березня 2020 р. по день звернення з позовом до суду, винагороди, передбаченої п. 2.1. Договору франчайзингу, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний сплатити штраф, розмір якого визначений п. 9.13 Договору за період грудень 2020 грудень 2021 р. в сумі 358 200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.2021 справу № 909/1237/21 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Чернівецької області.

21.01.2022 справа № 909/1237/21 надійшла до Господарського суду Чернівецької області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2022 року справу № 909/1237/21 передано до провадження судді Миронку С.О.

Ухвалою суду від 25.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 15.02.2022.

Ухвалою суду від 01.02.2022 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи 909/1237/21 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та замінив засідання для розгляду справи по суті 15 лютого 2022 року на підготовче засідання у справі.

10.02.2022 представником відповідача через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання рішенням законної сили, а саме постанови Західного апеляційного господарського суду у справі № 926/3594/21.

15.02.2022 відповідачем також подано клопотання про витребування судом доказів та витребувати матеріали господарської справи № 926/3594/21.

В судовому засіданні 15.02.2022 оголошено перерву до 01.03.2022.

16.02.2022 відповідачем через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подано відзив на позовну заяву в якому в задоволені позову просить відмовити.

24.02.2022 представником позивача через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подано відповідь на відзив, в якій просить врахувати її при прийнятті рішення у даній справі.

Ухвалою суду від 01.03.2022 відкладено підготовче засідання на 23.03.2022.

Ухвалою суду від 23.03.2022 зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в апеляційному порядку справи № 926/3594/21, оскільки правові відносини у справі є подібними до правовідносин, що склалися у справі 909/1237/21.

15.06.2022 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якому вказує, що колегією суддів Західного апеляційного Господарського суду, закінчено перегляд справи № 926/3594/21 в апеляційному порядку, відтак провадження у справі № 909/1237/21 слід поновити.

Ухвалою суду від 15.06.2022 задоволено заяву позивача про поновлення провадження у справі та призначено судове засідання на 05.07.2022.

Ухвалою суду від 22.06.2022 задоволено клопотання представника позивача та забезпечено проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 05.07.2022 за заявою представника відповідача відкладено підготовче судове засідання на 27.07.2022.

27.07.2022 представником відповідача подано заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

У судовому засіданні 27.07.2022 учасники справи не заперечували про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27.07.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.08.2022 р.

В судовому засіданні 16.08.2022 р. позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач в задоволені позову просив відмовити.

16.08.2022 р. оголошено перерву до 13.09.2022 р.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського кодексу України (далі-ГК України) унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, 06 квітня 2018 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 укладено Договір Франчайзингу № 01 (надалі Договір).

Пунктом 14.1 Договору встановлено, що даний Договір набирає сили з моменту його підписання обома сторонами та діє до 06 квітня 2023 року, а в частині розрахунків до повного їх проведення. Договір вважається продовженим на 5 (п`ять) років на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії ні від однієї зі Сторін не поступило письмового повідомлення про бажання розірвати Договір.

Доказів визнання недійсним або встановлення факту нікчемності чи не укладення вищевказаного договору суду не надано.

Згідно статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З аналізу договору, який укладений між сторонами вбачається, що він за своєю правовою природу є договором комерційної концесії.

Відповідно до частини 1 статті 1115 ЦК України, за договором комерційної концесії одна сторона (правоволоділець) зобов`язується надати другій стороні (користувачеві) за плату право користування відповідно до її вимог комплексом належних цій стороні прав з метою виготовлення та (або) продажу певного виду товару та (або) надання послуг.

Статтею 1116 ЦК України унормовано, що предметом договору комерційної концесії є право на використання об`єктів права інтелектуальної власності (торговельних марок, промислових зразків, винаходів, творів, комерційних таємниць тощо), комерційного досвіду та ділової репутації. Договором комерційної концесії може бути передбачено використання предмета договору із зазначенням або без зазначення території використання щодо певної сфери цивільного обороту.

Пунктом 2.1. Договору Франчайзингу № 01 унормовано, що Правовласник передає Франчайзіату Франчайзинговий пакет, зазначений у даному Договорі, який є повною Системою ведення Бізнесу, що складається з інтелектуальних та інших прав права на використання товарного знака Правовласника, його ділової репутації, ділового досвіду, маркетингової технології, комерційної інформації з метою здійснення Франчайзіатом самостійної господарської діяльності з продажу продукції під торговою маркою Правовласника. У свою чергу Франчайзіат зобов`язується виплачувати Правовласнику винагороду (роялті) у розмірі 2% відсотків від місячного валового доходу (але не менше еквіваленту 50,00 євро (п`ятдесят євро 00 євроцентів) за використання Торговельної марки Crema Caffe Coffee Shop в місяці, відповідно з офіційним курсом євро до гривні, встановленого Національним банком України, на момент проведення щомісячної оплати), вести свою діяльність за заздалегідь визначеними правилами ведення бізнесу, які встановлює Правовласник, а також виконувати інші обов`язки, встановлені даним Договором.

Згідно пункту 2.2. Договору, відповідно до умов даного Договору, Правовласник надає Франчайзіату невиключний дозвіл (ліцензію) на використання Знаку для товарів і послуг Crema Caffe Coffee Shop, відповідно до Заявки № m201616042, від 26.07.2016 на знак для товарів та послуг (далі за текстом - Торговельна марка) до Державного підприємства Український інститут промислової власності, на умовах та у порядку, встановлених Сторонами у даному Договорі, а Франчайзіат зобов`язується дотримуватися умов використання наданих йому прав та сплачувати Правовласнику винагороду у розмірі й порядку, встановлених даним Договором.

В пунктах 2.3., 2.4., 2.6. Договору визначено, що за цим Договором передаються: право на використання об`єктів інтелектуальної власності, ділової репутації, підприємницького досвіду, маркетингової технології, комерційної інформації з метою ведення Бізнесу за Системою Правовласника на невиключних умовах. До об`єктів інтелектуальної власності, які передаються Правовласником у користування Франчайзіату відносяться Знак для товарів і послуг, маркетингові матеріали, а також інші документи, та інформація у будь-якій формі, надана Правовласником.

Користування правами, зазначеними в пункті 2.3. цього Договору, здійснюється Франчайзіатом виключно в закладі ресторанного господарства Франчайзіата за адресою: м. Городенка, вул. Ринкова, 2а, у відповідності з цим Договором та законодавством України.

Передача витратних та маркетингових матеріалів, методичних посібників оформлюється актом прийому-передачі, який підписується Сторонами і є невід`ємним додатком цього Договору (Додаток № 1).

06 квітня 2018 року Сторонами підписано акт прийому передачі до Договору Франчайзингу № 01, згідно якого Франчайзіату передано обладнання, меблі та інші необхідні речі для здійснення господарського діяльності з продажу продукції під торговою маркою Правовласника.

Відповідно до пункту 7.10. Договору, Франчайзіат зобов`язаний встановити у закладі ресторанного господарства, яке використовується нам для ведення господарської діяльності, програмне забезпечення Poster POS ТОВ Постер Україна. Франчайзіат несе персональну відповідальність за власні дії та/або дії третіх осіб, які користуються програмним забезпеченням Poster POS ТОВ Постер Україна у закладі ресторанного господарства, яке використовується Франчайзіатом для ведення господарської діяльності, щодо дотримання норм інтелектуального та авторського права у сфері міжнародного права та права України.

Для організації якісного обслуговування споживачів, Франчайзіат забезпечує Правовласнику та/або його представникам доступ до ПЗ Poster POS шляхом надання особисто Правовласнику паролів, логінів та інших даних, необхідних для отримання, перегляду, збереження та архівування інформації, яка є в ПЗ Poster POS.

Згідно пункту 8.1., Договору, винагорода Правовласнику, яка сплачується Франчайзіатом за користування Торговельною маркою Crema Caffe Coffee Shop, відповідно до умов даного Договору встановлюється у вигляді одноразового платежу (паушальний платіж) та щомісячних платежів (роялті) (далі за текстом - Винагорода Правовласника).

Відповідно до пункту 8.6. Договору, за користування Торговельною маркою Crema Caffe Coffee Shop Франчайзіат сплачує Правовласнику щомісячну винагороду у розмірі 2% відсотків від місячного валового доходу. Сплата проходить щомісячно протягом дії договору, з автоматичною пролонгацією після пролонгації договору.

Пунктами 8.7, 8.8 Договору урегульовано, що Франчайзіат зобов`язаний сплачувати Правовласнику щомісячні платежі, у розмірі встановленому Сторонам у п. 8.6. даного Договору, починаючи з дати фактичного, відкриття закладу Франчайзіата, що підтверджується Актом наданих послуг. Франчайзіат зобов`язаний сплачувати Правовласнику щомісячні платежі, у розмірі встановленому Сторонами у п. 8.6. даного Договору, до 5 (п`ятого) числа коленого місяця за поточний, звітний місяць протягом строку дії даного Договору (Приклад: до 05 травня 2018 року - за травень місяць 2018 року).

Пунктом 9.1. Договору визначено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за даним Договором, Сторони несуть відповідальність, передбачену даним Договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.

У пункті 9.13 Договору сторони узгодили, що у випадку несплати або несвоєчасної сплати Франчайзіатом щомісячного платежу за користування Торговельною маркою «Crema Caffe Coffe Shop», Правовласник, має право стягнути штраф у розмірі двісті (200) гривень за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається із положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно приписів статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідачем неналежно (несвоєчасно) виконано взяті на себе зобов`язання стосовно оплати винагороди (роялті) передбачену п. 2.1 Договору в період з 06 квітня 2018 року по день подання позовної заяви.

Згідно виписок поточного банківського рахунку за період з 01.01.2018 р. по 08.09.2021 р. відповідач несвоєчасно сплачував, а з березня 2020 року взагалі не сплачував позивачу винагороду (роялті) згідно п. 2.1 Договору.

Даний факт також підтверджується, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2022 р. залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2022 р., яким стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) винагороду за використання Торговельної марки Crema Caffe Coffee Shop (роялті) за період з 06.04.2018 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 56 235,53 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 27.11.2021 р. позивач направив на електронну адресу, а 07.12.2021 р. на поштову адресу відповідача вимогу про сплату штрафних санкцій по Договору.

Враховуючи вищевикладене, позивачем за період з грудня 2020 року по грудень 2021 року нараховано штраф у розмірі 358 200,00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ч. 1 та 2 статті ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З поданого розрахунку вбачається, що позивачем взято період з грудня 2020 року по грудень 2021 року. Строк нарахування штрафних санкцій не більше 6 місяців з дня коли зобов`язання мало бути виконане. Отже, штрафні санкції позивачем нараховані в межах однорічного строку звернення до суду та за період що не перевищує шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконане.

Таким чином позивачем здійснено розрахунок штрафних санкцій відповідно до умов укладеного Договору та чинного законодавства, від так в задоволені заяви відповідача від 27.07.2022 р. про застосування наслідків спливу строків позовної давності слід відмовити, а позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) штраф за Договором франчайзингу № 01 від 06.04.2018 р. за період з грудня 2020 року по грудень 2021 року у розмірі 358 200,00 грн. та судовий збір в сумі 5273,00 грн.

3. З набранням рішення законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2022 року.

Суддя С.О. Миронюк