ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м. Дніпро Справа № 904/124/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Білецької Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бондарєв Е.М.) від 10.06.2022р. у справі № 904/124/22

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м. Зеленодольськ

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 214 998,30 грн. штрафу за прострочення доставки вантажу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022р. Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 214 998,30 грн. штрафу за прострочення доставки вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з серпня по грудень 2021 року перевізником на адресу позивача доставлено вугілля із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим, сума штрафу за таку несвоєчасну доставку за розрахунками позивача склала 214 998,30 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2022р. у справі № 904/124/22 позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" 207 560,70 грн. штрафу за прострочення доставки вантажу та 3 113,41 грн. судовий збір, в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано порушенням залізницею строків доставки вантажу та, у зв"язку з цим, наявністю підстав для здійснення нарахування штрафу у сумі 207560,70грн, відмовляючи в іншій частині позову суд виходив з безпідставності нарахування позивачем штрафу у сумі 7437,60грн з огляду на невірні розрахунки останнього.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2022р. у справі № 904/124/22 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову у відповідній частині відмовити.

Одночасно скаржником у скарзі заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме звіту про фінансовий стан АТ"Українська залізниця".

В обґрунтування цього клопотання апелянт зазначає, що станом на час розгляду справи № 904/123/22 у суді першої інстанції та дату винесення оскаржуваного рішення у відповідача були відсутні дані про понесені залізницею збитки та руйнування, що були спричинені військовою агресією Російської Федерації, але під час звернення з апеляційною скаргою були підраховані такі збитки, які відображені в інформації щодо фінансового стану та додаються разом з апеляційною скаргою в якості доказів.

Також у скарзі йдеться про те, що станом на 15.07.2022 зруйновано та пошкоджено 4243 об"єкта залізничної інфраструктури, перелік яких наведений у скарзі, що відповідач власними силами, засобами та коштами здійснює відновлення інфраструктури. Крім того, залізницею виконуються евакуаційні рейси, здійснюються перевезення для потреб Збройних Сил України та докладаються всі зусилля для зміцнення обороноздатності країни, при цьому остання несе значні втрати для виконання таких завдань при одночасному значному зменшенні доходу від здійснення своєї основної підприємницької діяльності.

За твердженням скаржника, позивачем не було вказано на те, що йому спричинені збитки, а тому розмір штрафу значно перевищує збитки, а отже нарахований штраф є значним.

Також, з огляду на майновий стан відповідача, зважаючи на те, що порушення зобов"язань зі сторони АТ "Укрзалізниця" не завдало збитків позивачу, в силу ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України скаржник вважає, що є наявними підстави для зменшення розміру штрафу, а тому, у випадку негативного рішення для залізниці, скаржник просить врахувати ці обставини та зменшити суму штрафу до 1 грн.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Щодо долучення доказів до матеріалів справи позивач зазначив, що фінансову діяльність апелянта відображено у балансі, звіті про фінансові результати РФ «Придніпровська залізниця» складеними за формою № 2 та підписаними керівником і головним бухгалтером відповідача, інша інформація є оперативними даними, які використовуються для аналізу фінансово-економічної діяльності підприємства.

Докази щодо неможливості надати інформацію щодо фінансового стану відповідача на момент розгляду справи у суді першої інстанції останнім не надані.

Крім того, як стверджує позивач, згідно з наданим звітом про фінансовий результат на 1-й квартал, збиток від господарської діяльності апелянта відсутній, при цьому рішення щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 207560,70грн стосується періоду перевезень, що мав місце з 23.08.2021 по 06.11.2021.

Стосовно зменшення суми штрафних санкцій, то позивач вказав наступне:

- господарські відносини між ним та скаржником здійснюються на підставі укладеного договору приєднання, в якому саме АТ "Українська залізниця" визначило умови про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом до якого приєднався позивач та відповідно до ст. 6 якого залізниця мала повідомити обленерго про неможливість виконання зобовзань, між тим, ані на час здійснення перевезення вантажів, за якими допущено прострочення, ані на момент вирішення спору у суді відповідач не повідомляв обленерго про наявність будь-яких обставин, у тому числі, непереборної сили як то введення воєнного стану тощо, які унеможливили належне виконання зобовязань перевізника по договору, і це, на думку позивача, свідчить, що скаржник був спроможний виконувати господарські зобовязання у повному обсязі;

- АТ"ДТЕК Дніпроенерго" є підприємством критичної інфраструктури, яка здійснює виробництво електричної та теплової енергії і забезпечує енергетичну стабільність нашої країни, при цьому Криворізька та Запорізька ТЕС здійснюють свою діяльність на територіях, які включені до переліку громад, розташованих у районі проведення воєнних дій або перебувають у тимчасовій окупації;

- про збитковість Дніпроенерго свідчать звіт про фінансові результати за 1 квартал 2022 року та 1-е півріччя 2022;

- відповідач при розгляді справи у суді першої інстанції не заявляв про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій та не надавав відповідні докази.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів: Білецької Л.М., Мороза В.Ф.

У звязку з відпусткою судді Мороза В.Ф., розпорядженням керівника апарату суду від 01.08.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.08.2022р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2022р. у справі № 904/124/22 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

20.09.2020р. у звязку з усуненням обставин, що призвели до зміни складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів: Білецької Л.М., Мороза В.Ф.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 25 лютого 2020 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізником) та Відокремленим підрозділом "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (замовником) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, відповідно до п.11 якого предметом останнього є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги .

На виконання умов договору у серпні - грудні 2021 року відповідачем здійснено перевезення вантажів (кам`яне вугілля) до станції призначення Зелене Поле Придніпровської залізниці, одержувач ДТЕК Криворізька ТЕС.

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: №50198506 досил. №45438306, №51154599, №51159366, №51188977, №51190932 досил. №51208643, №50338631, №50342476 досил. №50362540, №51143188 досил. №47267182, №51156792, №51195840, №51238004 досил. №47452354, №51239051 досил. №51260669, 47432091, 47432083, №51239796, №51254720 досил. №47599543, №51256980, №51273365, №50346402, №50350321, №51126506, №51134468, №51137453, №51139624, №51150480, №51290906, №51351542, №51397610, №51375699, №51353522, №51397610, №51414811, №51375707 досил. №47710348, №51576643 досил. №45117538, №51353555, №51163350, №51289569, №51150498, №51138535, №51136331 досил. №51157980, №51126514, №50419878, №50417054 досил. №50417567, №50346337, №51275030, №51271245, №51256998, №51254712 досил. №51280287, №51239069, №51237105 досил. №47432067, 47432059, №51192334, №50179977 досил. №50187277, №50342666, №48896690 досил. №48899108, №51413888 досил. №51471860, 47871264, №51396463 досил. 51471985, №51378842, №51377901, №51377125, №51372100, №51395481, №51377919, №51377133, №51373504 досил. №51386894. (т.1, а.с. 13-96).

Перелічені накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача та містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Місцевим господарським судом встановлено, що під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на вищезазначених залізничних накладних.

За прострочення термінів доставки позивач нарахував відповідачу штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 214 998,30 грн..

Несплата АТ "Українська залізниця" вказаних вище сум штрафу і стала підставою для звернення позивача з позовом.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з п.п. 8 п. 6 розд. 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138), а також ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі ст. 22 Статуту залізниць України, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст. 41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст. 130 Статуту, належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Відповідно до ст. 116 Статуту, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документ на вантаж, що прибув.

За змістом п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Підпунктами 2.9, 2.10 Правил передбачено, що про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції .

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За вимогами п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

У даній справі, враховуючи положення наведених норм та вищезазначені фактичні обставин справи, а саме підтвердження належними доказами обставин порушення залізницею строків доставки вантажу, встановлених ст. 41 Статуту залізниць України та ненадання відповідачем доказів які б спростовували вказане порушення, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для задоволення позовних в частині стягнення з відповідача 207 560,70 грн. штрафу.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В розумінні вищенаведених норм апеляційний суд не наділений правом надавати оцінку доводам сторін, які не заявлялися до суду першої інстанції і не розглядалися цим судом.

Щодо досліджуваної справи, то апелянт не заперечує порушення ним строків доставки вантажу, при цьому доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у даному випадку наявні підстави для зменшення штрафних санкцій на підставі ст.233 ГК України та 551 ЦК України, зокрема, з посиланням на військову агресію РФ.

Між тим обставини, покладені в обґрунтування доводів скарги, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а тому, з урахуванням положень ст.ст. 165, 269 ГПК України, вони не можуть бути враховані апеляційним судом при апеляційному перегляді справи.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Однак, зважаючи на те, що порушення строків доставки вантажу мало місце з серпня по грудень 2021 року, тобто до початку військової агресії РФ, наведені апелянтом доводи в обґрунтування позиції про зменшення розміру штрафних санкцій є безпідставними.

Стосовно долучення доказів до матеріалів справи слід зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Посилання скаржника на відсутність у нього даних про понесені залізницею збитки на час розгляду справи судом першої інстанції мають декларативний характер, оскільки обставини щодо неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції останнім не доведені, а тому докази подані скаржником до апеляційної скарги не приймаються апеляційним судом до розгляду.

Крім того, вказані докази не споростовують факт порушення залізницею строків доставки вантажу та, у зв"язку з цим, не звільняють скаржника від обов"язку зі сплати штрафу за таке прострочення.

Одночасно слід враховувати, що з початком російської агресії проти України та введенням воєнного стану на всій території України сторони спору знаходяться у рівних умовах, та однаково зазнають негативного впливу на діяльність від такої агресії.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2022р. у справі № 904/124/22 відсутні.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2022р. у справі № 904/124/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2022р. у справі № 904/124/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.М. Білецька