ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022м. ДніпроСправа № 904/6670/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Запоріжжя

до Відповідача-1: ОСОБА_1 , с. Топила, Дніпропетровська область

Відповідача-2: ОСОБА_2 , сел. Томаківка, Дніпропетровська область

Відповідача-3: ОСОБА_3 , сел. Степногірськ, Запорізька область

Відповідача-4: ОСОБА_4 , сел. Томаківка, Дніпропетровська область

про солідарне стягнення суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 158 197 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 124 179,79 грн. та пені у розмірі 689,20 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: ОСОБА_1 , Відповідача-2: ОСОБА_2 , Відповідача-3: ОСОБА_3 , Відповідача-4: ОСОБА_4 солідарне стягнення суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 158 197 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 124 179,79 грн. та пені у розмірі 689,20 грн.

Ухвалами від 27.07.2021, 03.12.2021, 26.01.2022, 09.06.2022 суд звертався до органів реєстрації місця перебування та місця проживання перелічених фізичних осіб.

Ухвалою суду від 09.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/6670/21 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (надалі кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Галкою Максимом Дмитровичем (надалі - позичальник) було укладено договір кредиту № ДК 29-4 від 27.11.2020 (надалі договір кредиту).

За твердженням позивача, в подальшому, 18.06.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено інформацію про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

Згідно з п. 2.1 договору кредиту, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 200 000 грн. з оплатою по процентній ставці 3,25 % на місяць, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі та на умовах, передбачених договором.

Позивач зазначив, що виконав умови договору кредиту, 27.11.2020 надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 200 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку та відомістю виплат переказів.

За твердженням позивача, між сторонами було підписано графік погашення кредиту та процентів від 27.11.2020 (додаток № 1 до договору), у якому сторони встановили строки та розміри повернення позичальником кредитних коштів.

Згідно з п. 4.2.4 договору кредиту, позичальник зобов`язується проводити погашення кредиту і відсотків у порядку та строки, згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків (додаток № 1), який є невід`ємною частиною договору. Днем погашення кредиту та/або процентів є день зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора.

Пунктом 3.2 договору кредиту встановлено, що позичальник зобов`язується повністю повернути кредит, отриманий за цим договором, та проценти за користування ним, до 16:00 год. 01.12.2022 включно.

За умовами пункту 5.1 договору кредиту, за користування кредитом у період з дати, зазначеної в п. 3.1 договору, і до дати погашення кредиту позичальник сплачує кредиторові відсотки у розмірі від суми, вказаної в п. 2.1 договору.

Відповідно до п. 5.2 договору кредиту, нарахування процентів здійснюється щодня з наступного дня після дати надання кредиту і до дати повернення кредиту, зазначеної в п. 3.2 договору. Сума нарахованих процентів за весь строк дії договору складає 156 854,79 грн.

Однак, позичальник, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором кредиту, не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом у строки та розмірах, встановлені Додатком № 1. Прострочення сплати грошових коштів позичальником мало місце починаючи з 1-го платежу, з липня 2021 року позичальник повністю припинив розрахунки з кредитором.

Позивач вказав, що всього відповідачем-1 було повернуто позивачу 41 803 грн. тіла кредиту та сплачено відсотків у розмірі 32 675 грн.

Згідно з п. 4.3.4 договору кредиту, кредитор має право дострокового розірвання договору у разі порушення графіку погашення кредиту і відсотків (Додаток № 1) більш ніж на один платіжний період.

Пунктом 4.3.5 договору визначено, що кредитор має право при настанні обставин, передбачених підпунктом 4.3.4 договору, направити позичальникові повідомлення про дострокове розірвання договору. Повідомлення містить вимогу кредитора про дострокове погашення кредиту, сплату відсотків за весь строк дії договору, а також пені.

Позивач зазначив, що у зв`язку з порушенням позичальником умов договору кредиту, ним було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу № 34 від 06.07.2021 про дострокове розірвання договору кредиту та дострокове повернення кредиту та відсотків за користування кредитом.

За таких обставин, на думку позивача, у позичальника достроково виник обов`язок з повернення залишкових сум тіла кредиту у розмірі 158 197 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 124 179,79 грн.

На підставі пункту 7.1. договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 01.02.2021 по 14.07.2021 у розмірі 689,20 грн.

Також позивачем зазначено, що у якості забезпечення зобов`язань позичальника за договором кредиту, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (надалі кредитор) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (надалі - поручителі) було укладено договір поруки № 23 від 27.11.2020 (надалі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручителі на добровільних засадах зобов`язуються відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 (надалі - позичальник) своїх зобов`язань, що випливають з договору кредиту № ДК 29-4 від 27.11.2020, укладеного між позичальником та кредитором (надалі договір кредиту).

Пунктом 1.3 договору поруки передбачено, що основне зобов`язання позичальника за договором кредиту, виконання якого забезпечується цим договором, полягає у наступному: повернути кредит в розмірі 200 000 грн., сплатити відсотки за його користування, пені в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором кредиту, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови договору кредиту у повному обсязі (надалі основне зобов`язання).

Згідно з п. 2.2 договору поруки, сторони договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по договору кредиту, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за договором кредиту в сумі 200 000 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом, пені у розмірах, передбачених договором кредиту, а також відшкодування збитків. При цьому кредитор має право вимоги до поручителів як солідарно, так і до кожного з них окремо.

Пунктом 4.1 договору поруки встановлено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та втрачає свою дію у випадках:

- припинення зобов`язання за договором кредиту;

- погашення поручителями зобов`язань позичальника перед кредитором;

- зміни зобов`язань позичальника за договором кредиту без згоди поручителів, внаслідок чого збільшується обсяг їхньої відповідальності;

- якщо кредитор не пред`явить вимоги поручителям протягом трьох років від дня закінчення терміну дії договору кредиту.

За таких обставин, позивач заявив вимоги про солідарне стягнення суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 158 197 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 124 179,79 грн. та пені у розмірі 689,20 грн. з позичальника та поручителів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧІВ.

Відповідачі відзивів на позов не надали.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про солідарне стягнення суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 158 197 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 124 179,79 грн. та пені у розмірі 689,20 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки та якому розмірі мали бути поверненні кредитні кошти; чи наявні підстави для дострокового розірвання позивачем договору та повернення позичальником кредитних коштів), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були поверненні кредитні кошти у встановлені строки та розмірі), які саме зобов`язання порушені боржниками (чи наявні підстави для солідарного виконання грошового зобов`язання), яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (надалі кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Галкою Максимом Дмитровичем (надалі - позичальник) було укладено договір кредиту № ДК 29-4 від 27.11.2020 (надалі договір кредиту).

В подальшому, 18.06.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено інформацію про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 3.1 договору кредиту, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору.

Згідно з п. 2.1 договору кредиту, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 200 000 грн. з оплатою по процентній ставці 3,25 % на місяць, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору кредиту, 27.11.2020 надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 200 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку та відомістю виплат переказів (том 1 а.с. 25 26).

Між сторонами було підписано графік погашення кредиту та процентів від 27.11.2020 (додаток № 1 до договору), у якому сторони встановили строки та розміри повернення позичальником кредитних коштів.

Згідно з п. 4.2.4 договору кредиту, позичальник зобов`язується проводити погашення кредиту і відсотків у порядку та строки, згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків (додаток № 1), який є невід`ємною частиною договору. Днем погашення кредиту та/або процентів є день зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора.

Пунктом 3.2 договору кредиту встановлено, що позичальник зобов`язується повністю повернути кредит, отриманий за цим договором, та проценти за користування ним, до 16:00 год. 01.12.2022 включно.

За умовами пункту 5.1 договору кредиту, за користування кредитом у період з дати, зазначеної в п. 3.1 договору, і до дати погашення кредиту позичальник сплачує кредиторові відсотки у розмірі від суми, вказаної в п. 2.1 договору.

Відповідно до п. 5.2 договору кредиту, нарахування процентів здійснюється щодня з наступного дня після дати надання кредиту і до дати повернення кредиту, зазначеної в п. 3.2 договору. Сума нарахованих процентів за весь строк дії договору складає 156 854,79 грн.

Однак, позичальник порушив свої зобов`язання за договором кредиту, не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом у строки та розмірах, встановлені Додатком № 1. Прострочення сплати грошових коштів позичальником мало місце починаючи з 1-го платежу, з липня 2021 року позичальник повністю припинив розрахунки з кредитором.

Всього відповідачем-1 було повернуто позивачу 41 803 грн. тіла кредиту та сплачено відсотків у розмірі 32 675 грн.

Згідно з п. 4.3.4 договору кредиту, кредитор має право дострокового розірвання договору у разі порушення графіку погашення кредиту і відсотків (Додаток № 1) більш ніж на один платіжний період.

Пунктом 4.3.5 договору визначено, що кредитор має право при настанні обставин, передбачених підпунктом 4.3.4 договору, направити позичальникові повідомлення про дострокове розірвання договору. Повідомлення містить вимогу кредитора про дострокове погашення кредиту, сплату відсотків за весь строк дії договору, а також пені.

Позивач зазначив, що у зв`язку з порушенням позичальником умов договору кредиту, ним було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу № 34 від 06.07.2021 про дострокове розірвання договору кредиту та дострокове повернення кредиту та відсотків за користування кредитом.

Разом з цим, доказів направлення/вручення такого повідомлення відповідачу-1 у матеріалах справи не міститься.

В матеріалах справи (том 1, а.с. 71) наявні копії поштових чеків від 06.07.2021. Разом з цим, описів вкладення, з яких можливо було б ідентифікувати документи, що були направлення за такими поштовими чеками, до суду не надано.

За таких обставин, надані поштові чеки не можуть бути належними та допустимими доказами направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу № 34 від 06.07.2021 про дострокове розірвання договору кредиту та дострокове повернення кредиту та відсотків за користування кредитом.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено факт направлення позичальникові повідомлення про дострокове розірвання договору.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у частині 2 статті 15 ЦК України.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду, від 23.06.2020 у справі № 909/447/19, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18.

Станом на момент звернення позивача до суду з цим позовом 19.07.2021, настав строк сплати позичальником кредитних платежів 1 7 (згідно графіку погашення кредиту). А саме загалом 58 331 грн. тіла кредиту та 45 745 процентів за користування кредитом.

Як було вказано вище, всього відповідачем-1 було повернуто позивачу 41 803 грн. тіла кредиту та сплачено відсотків у розмірі 32 675 грн.

За таких обставин, станом на момент звернення позивача до суду з цим позовом, відповідачем-1 були порушені права позивача з повернення 16 528 грн. тіла кредиту та 13 070 грн. процентів за користування кредитом.

А отже, вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими у розмірі 16 528 грн.; вимоги позивача про стягнення відсотків за користування кредитом є обґрунтованими у розмірі 13 070 грн.

Слід звернути увагу позивача, що він не позбавлений можливості звернутись до суду з вимогами про стягнення решти сум заборгованостей за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом після направлення позичальнику вимоги про дострокове розірвання договору (з наданням суду належних доказів такого направлення) в окремому позовному провадженні.

Згідно з п. 7.1 договору, у випадку порушення позичальником термінів погашення заборгованості за кредитом та/або оплаті процентів за користування кредитом, кредитор, починаючи з першого дня прострочення зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний оплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом (чи будь-якої його частини) за кожен день прострочення платежу до дня повного погашення простроченої заборгованості, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується за весь період прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 7.1. договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 01.02.2021 по 14.07.2021 у розмірі 689,20 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд встановив, що такий розрахунок зроблений неправильно, зокрема, містить арифметичні помилки. Крім того розрахунок позивача не деталізований, позивач нараховує пеню на суми основного торгу та відсотків за користування кредитом разом.

Також позивачем при розрахунку пені не було враховано вимог ст. 253 ЦК України, якою встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За таких обставин, судом було зроблено власний розрахунок пені.

Пеня за порушення позичальником строку повернення тіла кредиту за розрахунком суду:

- 2-й платіж: пеня на суму боргу 8 311 грн. за 02.02.2021 становить 2,73 грн.;

- 3-й платіж: пеня на суму боргу 8 311 грн. за період з 02.03.2021 по 22.03.2021 становить 61,48 грн.;

- 3-й платіж: пеня на суму боргу 5 896 грн. за 23.03.2021 становить 2,10 грн.;

- 4-й платіж: пеня на суму боргу 8 329 грн. за період з 02.04.2021 по 20.04.2021 становить 58,65 грн.;

- 4-й платіж: пеня на суму боргу 4 864 грн. за період з 21.04.2021 по 25.04.2021 становить 10,00 грн.;

- 5-й платіж: пеня на суму боргу 8 197 грн. за період з 06.05.2021 по 19.05.2021 становить 47,16 грн.;

- 6-й платіж: пеня на суму боргу 8 195 грн. за період з 02.06.2021 по 14.07.2021 становить 144,82 грн.;

- 7-й платіж: пеня на суму боргу 8 333 грн. за період з 02.07.2021 по 14.07.2021 становить 44,52 грн.

Всього: 371,46 грн.

Пеня за порушення позичальником строку сплати відсотків за користування кредитом за розрахунком суду:

- 2-й платіж: пеня на суму боргу 6 535 грн. за 02.02.2021 становить 2,15 грн.;

- 3-й платіж: пеня на суму боргу 6 535 грн. за період з 02.03.2021 по 22.03.2021 становить 48,34 грн.;

- 4-й платіж: пеня на суму боргу 6 535 грн. за період з 02.04.2021 по 20.04.2021 становить 46,01 грн.;

- 5-й платіж: пеня на суму боргу 6 535 грн. за період з 06.05.2021 по 19.05.2021 становить 37,60 грн.;

- 6-й платіж: пеня на суму боргу 6 535 грн. за період з 02.06.2021 по 14.07.2021 становить 115,48 грн.;

- 7-й платіж: пеня на суму боргу 6 535 грн. за період з 02.07.2021 по 14.07.2021 становить 34,91 грн.

Всього: 284,49 грн.

Загалом пеня за порушення позичальником строків повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом становить 655,95 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 655,95 грн.

У якості забезпечення зобов`язань позичальника за договором кредиту, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (надалі кредитор) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (надалі - поручителі) було укладено договір поруки № 23 від 27.11.2020 (надалі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручителі на добровільних засадах зобов`язуються відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 (надалі - позичальник) своїх зобов`язань, що випливають з договору кредиту № ДК 29-4 від 27.11.2020, укладеного між позичальником та кредитором (надалі договір кредиту).

Пунктом 1.3 договору поруки передбачено, що основне зобов`язання позичальника за договором кредиту, виконання якого забезпечується цим договором, полягає у наступному: повернути кредит в розмірі 200 000 грн., сплатити відсотки за його користування, пені в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором кредиту, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови договору кредиту у повному обсязі (надалі основне зобов`язання).

Згідно з п. 2.2 договору поруки, сторони договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по договору кредиту, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за договором кредиту в сумі 200 000 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом, пені у розмірах, передбачених договором кредиту, а також відшкодування збитків. При цьому кредитор має право вимоги до поручителів як солідарно, так і до кожного з них окремо.

Пунктом 4.1 договору поруки встановлено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та втрачає свою дію у випадках:

- припинення зобов`язання за договором кредиту;

- погашення поручителями зобов`язань позичальника перед кредитором;

- зміни зобов`язань позичальника за договором кредиту без згоди поручителів, внаслідок чого збільшується обсяг їхньої відповідальності;

- якщо кредитор не пред`явить вимоги поручителям протягом трьох років від дня закінчення терміну дії договору кредиту.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Положеннями статті 554 ЦК України встановлено, що, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За умови наявності у основного боржника заборгованості перед кредитором за тілом кредиту у розмірі 16 528 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 13 070 грн., пені у розмірі 655,95 грн., вимоги позивача про солідарне стягнення вказаних сум з Відповідача-1: ОСОБА_1 , Відповідача-2: ОСОБА_2 , Відповідача-3: ОСОБА_3 , Відповідача-4: ОСОБА_4 - є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором кредиту № ДК 29-4 від 27.11.2020 з додатками (т. 1 а.с. 21 - 23), договором поруки (т. 1 а.с. 24), банківськими виписками по рахунку (том 1 а.с. 25 33, 35 - 36), заявою позичальника від 21.04.2021 (том 1 а.с. 34), копіями паспортів та ідентифікаційних кодів відповідачів (том 1 а.с. 39 - 45), вимогами кредитора (том 1 а.с. 56 - 70), поштовими чеками (том 1 а.с. 71).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16528 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 13 070 грн. та пені у розмірі 655,95 грн.

У частині позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 141 669 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 111 109,79 грн. та пені у розмірі 33,25 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відома суду адреса проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 34067398; місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Декабристів, буд. 3, оф. 702) в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 35183669; місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29, каб. 103) суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 528 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 13 070 грн. та пеню у розмірі 655,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 34067398; місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Декабристів, буд. 3, оф. 702) в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 35183669; місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29, каб. 103) витрати зі сплати судового збору у розмірі 113,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 34067398; місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Декабристів, буд. 3, оф. 702) в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 35183669; місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29, каб. 103) витрати зі сплати судового збору у розмірі 113,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відома суду адреса проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 34067398; місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Декабристів, буд. 3, оф. 702) в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 35183669; місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29, каб. 103) витрати зі сплати судового збору у розмірі 113,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 34067398; місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Декабристів, буд. 3, оф. 702) в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (ідентифікаційний код: 35183669; місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29, каб. 103) витрати зі сплати судового збору у розмірі 113,45 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 141 669 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 111 109,79 грн. та пені у розмірі 33,25 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.09.2022.

Суддя М.О. Ніколенко