УХВАЛА

про повернення заяви

м. Київ

21.09.2022Справа № 910/2919/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши матеріали

за заявою позивача - Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради

про забезпечення позову

у справі № 910/2919/22

за позовом Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради пл. Молодіжна, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Аркада буд Холдинг" вул.Будіндустрії 7, м. Київ, 01013

про розірвання договору та стягнення 2 500 000,00 грн.

Представники учасників справи: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Аркада Буд Холдинг" про розірвання договору № 695-Т від 07.10.2020 року та стягнення 2 500 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами договору № 695-Т від 07.10.2020 року в частині виконання будівельних робіт у визначені строки та згідно здійсненої позивачем авансової оплати в сумі 2 500 000,00 грн., внаслідок чого позивач звернувся до суду з вимогами про розірвання укладеного договору згідно ст. 849 ЦК України та стягнення безпідставно утриманих відповідачем коштів авансу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2022 року за результатами розгляду заяви про усунення недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2919/22, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Через відділ діловодства суду 04.07.2022 року від позивача надійшло клопотання № 12/15/1846 від 24.06.2022 року про розгляд справи № 910/2919/22 з повідомленням (викликом) осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 року задоволено клопотання позивача та, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено здійснювати розгляд справи № 910/2919/22 у порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання у справі призначене на 10.08.2022 року.

Так, 03.08.2022 року через канцелярію суду від позивача - Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради надійшла заява № 12/15/2258 від 28.07.2022 року про участь у судовому засіданні 10.08.2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми EasyСon.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 року у зв`язку із нез`явленням в судове засідання уповноваженого представника відповідача підготовче засідання відкладено на 21.09.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2022 року за заявою позивача заяву постановлено проводити засідання 10.08.2022 року у справі № 910/2919/22 в режимі відеоконференції за допомогою програми EasyСon.

Окрім цього, 16.09.2022 року через канцелярію суду від позивача - Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради надійшла заява № 12/15/2779 від 12.09.2022 року про участь у судовому засіданні 21.09.2022 року та подальших судових засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EasyСon.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 року постановлено проводити підготовче судове засідання, призначене на 21.09.2022 року, а також подальші судові засідання у справі № 910/2919/22 в режимі відеоконференції за допомогою додатку EasyСon.

Через канцелярію суду 16.09.2022 року від позивача - Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради надійшла заява № 12/15/2778 від 12.09.2022 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, разом з доказами надсилання на адресу відповідача, в якій згідно ст. 137 ГПК України позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову у даній справі до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені главою 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

Суд наголошує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як визначено ст.139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (ч. 4 ст. 139 ГПК України).

При цьому у відповідності до ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 року № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Згідно ч.1 ст.1 вказаного Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року встановлено в розмірі 2481,00 грн.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв (ч.1 ст.6 Закону України "Про судовий збір").

Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Нормами ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Відтак, заявник, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1240,50 грн. та відповідно надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Проте, як встановлено судом, до заяви Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради про забезпечення позову не додано жодних доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику.

З огляду на вищенаведені обставини суд доходить висновку про повернення заяви Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову та доданих до неї документів заявнику.

Окрім цього судом також враховано, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Натомість, як встановлено судом, в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на виключно на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань та неповернення передплати в сумі 2 500 000,00 грн., а також наявність сумнівів щодо належного виконання відповідачем рішення суду, враховуючи наявність інших судових рішень про стягнення заборгованості.

Тобто, подана позивачем заява про забезпечення позову за своїм змістом зводиться лише до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення та не містить будь - якого обґрунтування та надання належних та допустимих доказів саме такої неможливості або істотного ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 140, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради № 12/15/2779 від 12.09.2022 року про вжиття заходів забезпечення позову повернути.

Додаток: заява про забезпечення позову № 12/15/2779 від 12.09.2022 року з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 21.09.2022 року та підлягає оскарженню у порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон