ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2022 р. Справа№ 911/2099/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-МЕД 2000"

на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2021 року (повний текст складено 21.12.2021)

у справі №911/2099/21 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Комунального закладу Київської обласної ради "Обласна стоматологічна поліклініка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профі-Мед 2000"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Київська обласна рада

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального закладу Київської обласної ради "Обласна стоматологічна поліклініка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профі-Мед 2000" про стягнення заборгованості за оговором оренди нерухомого майна від 10.01.2020 №08/19 у сумі 60 057,41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем, в порушення умов договору, орендну плату сплачено не у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з червня 2020 року по грудень 2020 року за ним утворилась заборгованість у сумі 60 057,41 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.12.2021 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-МЕД 2000" на користь Комунального закладу Київської обласної ради "Обласна стоматологічна поліклініка" 60 057 грн. 41 коп. заборгованості та 2270 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження належного виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування орендованим майном у заявлений позивачем період за договором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Профі-Мед 200" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2021 року у справі №911/2099/21 та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції порушено правила територіальної юрисдикції (підсудності) при розгляді даної справи, оскільки відповідач зареєстрований у місті Києві, а тому спір підлягав розгляду Господарським судом міста Києва. Апелянт також вказав, що судом першої інстанції не було враховано постанову Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020, оскільки для відповідача наявні всі правові підстави для сплати орендної плати в період дії карантину у розмірі 50 % нарахованої орендної плати.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/2099/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Кропивна Л.В.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/786/22 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №911/2099/21 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/2099/21 та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Комунальним закладом Київської обласної ради "Обласна стоматологічна поліклініка" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Профі-Мед 2000" (далі - орендар) 10.01.2020 року укладено Договір оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області №08/19 (далі - Договір), згідно умов п. 1.1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нежитлове приміщення 1 поверху будівлі загальною площею 33,75 кв.м., розташоване за адресою:09117, м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28а. Майно знаходиться на балансі Комунального закладу Київської обласної ради "Обласна стоматологічна поліклініка" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначено згідно зі звітом про незалежну оцінку, здійснену станом на 30.04.2019 року і становить 324700,00 грн. без врахування ПДВ.

Згідно п. 1.2 Договору, майно передається в оренду з метою розміщення суб`єктів господарювання, що діють на основі приватної власності і провадять господарську діяльність з медичної практики.

Відповідно до п. 2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний в Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акта приймання-передачі майна.

У випадку розірвання Договору чи припинення його дії орендар зобов`язаний негайно (не пізніше семи календарних днів) повернути орендодавцю об`єкт оренди по акту приймання-передачі. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря (п. 2.3 Договору).

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області, затвердженої рішенням Київської обласної ради від 02.06.2016 року №111-04-VII і становить без ПДВ 5449,55 грн. на місяць з урахуванням індексу інфляції за серпень 2019 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. При дефляції (коли індекс інфляції менше 1) для розрахунку орендної плати застосовується індекс 1.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що орендна плата перераховується орендарем у розмірі 100% на розрахунковий рахунок балансоутримувача щомісячно не пізніше 5 числа на умовах попередньої оплати (крім бюджетний установ). Орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Балансоутримувач щомісячно перераховує до обласного бюджету 50% від отриманої орендної плати. Кінцевий розрахунок за кожний місяць оренди проводиться орендарем після коригування орендної плати на індекс інфляції, згідно з виставленим рахунком протягом 3-х днів із дня отримання рахунку.

Згідно п. 3.6 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.3 співвідношенні, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. При цьому, у разі несплати орендарем орендної плати (повністю або частково) у встановлені строки, орендодавець має право ставити питання про розірвання Договору оренди. При наявності заборгованості по орендній платі, кошти, що надходитимуть від орендаря, зараховуються в рахунок існуючої заборгованості по орендній платі, яка виникла раніше, незалежно від призначення платежу, вказаного в платіжному дорученні.

Згідно п. 3.10 Договору, оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч. покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати.

Відповідно до п.п.5.7, 5.8 Договору, орендар зобов`язується нести витрати, пов`язані з утримання орендованого майна, які не входять до орендної плати та сплачуються орендарем окремо, на підставі додатків до Договору та виставлених рахунків; своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та відшкодовувати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна.

У п. 10.1 Договору сторони визначили, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 10.01.2020 по 10.12.2022.

До матеріалів справи долучено розрахунок орендної плати (Додаток 1.1 до Договору), розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням будинку за адресою: 09117, м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28-а за місяць (Додаток 1.2 до Договору), розрахунок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням земельної ділянки, що знаходиться за адресою: 09117, м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28-а за місяць (Додаток 1.3 до Договору).

Згідно акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 10.01.2020 року, орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення площею 33,75 кв.м., розташоване на 1 поверсі будівлі, за адресою:09117, м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28а.

Крім того, згідно акту приймання-передачі орендованого нежитлового приміщення, що належить до комунальної власності від 06.01.2021 року, орендар передав, а орендодавець прийняв у своє користування нерухоме майно, що належить до комунальної власності, а саме, приміщення першого поверху будівлі, загальною площею 33,75 кв.м., яке розташоване за адресою: 09117, м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28-а.

Позивач зазначає, що відповідачем, в порушення п.п. 3.3, 5.7, 5.8 Договору, орендну плату сплачено частково на суму 28090,90 грн.

Враховуючи умови п. п. 3.3, 3.9 Договору, позивач зазначає, що за відповідачем утворилась заборгованість за період з червня 2020 року по грудень 2020 року у сумі 60 057,41 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, на виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення площею 33,75 кв.м., розташоване на 1 поверсі будівлі, за адресою:09117, м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28а.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється в грошовій формі і вноситься у строки, визначені Договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вірно встановлено судом першої інстанції для сплати орендної плати, витрат на утримання земельної ділянки, будинку та експлуатаційних втрат за період з січня 2020 по грудень 2020 року позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (копії яких долучено до матеріалів справи) на загальну суму 88 148,31 грн.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що орендна плата перераховується орендарем у розмірі 100% на розрахунковий рахунок балансоутримувача щомісячно не пізніше 5 числа на умовах попередньої оплати (крім бюджетний установ). Орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Балансоутримувач щомісячно перераховує до обласного бюджету 50% від отриманої орендної плати. Кінцевий розрахунок за кожний місяць оренди проводиться орендарем після коригування орендної плати на індекс інфляції, згідно з виставленим рахунком протягом 3-х днів із дня отримання рахунку.

Рахунки та акти здачі-прийняття послуг за січень, лютий, березень 2020 року підписано відповідачем та скріплено його печаткою, решта рахунків та актів здачі-прийняття послуг не підписані відповідачем.

Як вказав позивач у позовній заяві, всі рахунки та акти здачі-прийняття надіслано позивачем на адресу відповідача простим поштовим відправленням, однак вказані документи не підписано та не повернуто відповідачем.

Як зазначено позивачем, всі рахунки та акти здачі-прийняття надіслано позивачем на адресу відповідача простим поштовим відправленням, однак вказані документи не підписано та не повернуто відповідачем.

При цьому, як вбачається з пояснень відповідача, він не заперечує одержання ним таких документів. А тому відповідач, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

Крім того, умовами договору передбачено фіксований розмір орендної плати та порядок її коригування з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць. Фіксований розмір щодо витрат на утримання земельної ділянки, будинку також встановлений в додатках до договору.

Пунктом 3.3 договору чітко встановлено, що орендна плата перераховується орендарем у розмірі 100% на розрахунковий рахунок балансоутримувача щомісячно не пізніше 5 числа на умовах попередньої оплати. Умов щодо зміни строку оплати орендної плати у випадку не отримання рахунків та/або актів здачі-прийняття наданих послуг договір оренди не містить.

Крім того, відповідачем визнається наявна перед позивачем заборгованість з орендної плати, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2021.

В той же час, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказував на те, що до нього підлягають застосуванню пільги, визначені постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" від 15.07.2020 року №611.

Згідно ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Норма права, закріплена в ч. 6 ст. 762 ЦК України, визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря.

Для застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів ст. 762 ЦК України викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у справах № 914/2264/17, № 914/1248/18, № 914/70/18.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 (в редакції від 02.04.2020) доповнено «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 14 наступного змісту:

«Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.».

Постановою Кабінетів Міністрів України від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» (далі - Постанова № 611) врегульовані питання щодо звільнення орендарів державного майна від орендної плати.

Так пунктом 1 Постанови № 611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі:

50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Згідно пункту 2 Постанови № 611 постановлено орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

У додатку 2 до Постанови №611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50%, а саме для розміщення:

кафе, барів, кафе-барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи;

кафе, барів, кафе-барів, закусочних, кафетеріїв, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи;

ресторанів, ресторанів з нічним режимом роботи;

їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи;

ксерокопіювальної техніки для надання населенню послуг із ксерокопіювання документів;

комп`ютерних клубів та інтернет-кафе;

торговельних об`єктів з продажу промислових товарів (крім таких, що здійснюють роздрібну торгівлю засобами гігієни);

торговельних об`єктів з продажу непродовольчих товарів, що були у використанні;

проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні;

виставок непродовольчих товарів без здійснення торгівлі;

готелів;

транспортних підприємств з перевезення пасажирів;

офісних приміщень (зокрема в аеропортах).

Вітчизняні юридичні і фізичні особи, що є суб`єктами малого підприємництва, фізичні особи, які провадять виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (зокрема в аеропортах).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно умов договору, майно передається в оренду з метою розміщення суб`єктів господарювання, що діють на основі приватної власності і провадять господарську діяльність з медичної практики.

З огляду на цільове призначення орендованого приміщення, яке визначено в Договорі, діяльність відповідача з ведення медичної практики не відноситься до переліку орендарів, на яких поширюються умови Постанови № 611.

Доводи відповідача на те, що ним в орендованому приміщенні проводиться виробнича діяльність та орендовані площі є виробничими правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки такі доводи відповідачем не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Більше того, як вбачається з умов договору, відповідачу в користування було передано комунальне майно, тоді як Постанова № 611 регулює питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину.

А тому, є вірним висновок суду першої інстанції, що у даному випадку відсутні підстави для зменшення розміру орендної плати відповідно до Постанови № 611.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів за спірний період у розмірі 60 057,41 грн належним чином доведена, доказів сплати відповідачем вказаної суми у визначені строки та станом на час розгляду справи по суті спору, матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість та наявність підстав задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за несплату орендної плати на суму 60 057,41 грн.

Стосовно доводів відповідача про порушення правил територіальної юрисдикції під час вирішення даного спору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому, до спорів, предметом яких є стягнення коштів щодо користування нерухомим майном, застосовуються норми ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном, а саме - нежитловим приміщенням 1 поверху у будівлі загальною площею 33,75 кв.м., яке розташоване за адресою: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28-А.

Оскільки, правила виключної підсудності поширюються на спір щодо стягнення коштів зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном, а підсудність справ господарському суду у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна визначається за правилами ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, тому дана справа, у відповідності до ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, правомірно розглянута Господарським судом Київської області за місцезнаходженням майна, яке знаходиться в Київській області, м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28-А.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні, а тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2021 у справі № 911/2099/21 в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-МЕД 2000" на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2021 у справі № 911/2099/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2021 у справі № 911/2099/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2021 у справі № 911/2099/21.

4. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

5. Матеріали справи № 911/2099/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна