ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р. Справа№ 910/6345/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 про повернення позовної заяви

у справі №910/6345/22 (суддя - Бойко Р.В. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсним одностороннього правочину,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

21.07.2022 засобами електронного зв`язку (через систему "Електронний суд") від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" до Господарського суду міста Києва надійшов позов до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", в якому позивач просить суд визнати недійсним односторонній правочин, оформлений письмовим повідомленням Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за вих. №Е.65.0.0.0/3-106721 від 07.09.2017, про одностороннє розірвання з 25.09.2017 кредитного договору №4А16106Г від 31.10.2016, укладеного Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп".

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" позовну заяву до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про оскарження одностороннього правочину, оформленого письмовим повідомленням за вих. №Е.65.0.0.0/3-106721 від 07.09.2017, та додані до неї документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 року (суддя Бойко Р.В.) у справі №910/6345/22 - повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" позовну заяву до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про оскарження одностороннього правочину, оформленого письмовим повідомленням за вих. №Е.65.0.0.0/3-106721 від 07.09.2017 та додані до неї документи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2022 визнано подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" у справі № 910/6345/22 зловживанням процесуальними правами. Постановляючи ухвалу суд першої інстанції послався на те, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" щодо звернення до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", в якому позивач просив суд визнати недійсним односторонній правочин, оформлений письмовим повідомленням Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за вих. №Е.65.0.0.0/3-106721 від 07.09.2017, про одностороннє розірвання з 25.09.2017 кредитного договору №4А16106Г від 31.10.2016, укладеного Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" з раніше визначеними недоліками, що визначені ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/3909/22, - є зловживанням процесуальними правами, що полягає у здійсненні маніпулювання з автоматизованою системою розподілу справ між суддями.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" задовольнити. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі № 910/6345/22 про повернення позовної заяви скасувати. Матеріали справи № 910/96345/22 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, що призвело до постановления помилкової ухвали, якою було обмежено скаржника в доступі до правосуддя та захисті порушених прав та інтересів. Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про зловживання позивачем процесуальними правами, що полягає у здійсненні маніпулювання з автоматизованою системою розподілу справ між суддями шляхом подання позовних заяв, оскільки подання позовів - є процесуальним правом позивача. Скаржник зазначив, що звернення з позовною заявою у цій справі обумовлено тим, що у справі № 910/3909/22 позов було повернуто ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" у справі № 910/12379/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі № 910/6345/22, призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі № 910/6345/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань протягом 10 днів з дня отримання данної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції від 10.08.2022 . про відкриття провадження надіслана та отримана Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" через електронний кабінет, а скаржником - засобами електронного зв`язку (на поштову електронну адресу представника ), докази чого наявні у справі.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи - не заявлено.

Відзив на апеляційну скаргу від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - до суду апеляційної інстанції у встановлений строк - не надходив.

Частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

21.07.2022 засобами електронного зв`язку (через систему "Електронний суд") від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" до Господарського суду міста Києва надійшов позов до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", в якому позивач просить суд визнати недійсним односторонній правочин, оформлений письмовим повідомленням Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за вих. №Е.65.0.0.0/3-106721 від 07.09.2017, про одностороннє розірвання з 25.09.2017 кредитного договору №4А16106Г від 31.10.2016, укладеного Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 року (суддя Бойко Р.В.) у справі №910/6345/22 - повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" позовну заяву до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про оскарження одностороннього правочину, оформленого письмовим повідомленням за вих. №Е.65.0.0.0/3-106721 від 07.09.2017 та додані до неї документи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2022 визнано подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" у справі № 910/6345/22 зловживанням процесуальними правами. Постановляючи ухвалу суд першої інстанції послався на те, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" щодо звернення до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", в якому позивач просив суд визнати недійсним односторонній правочин, оформлений письмовим повідомленням Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за вих. №Е.65.0.0.0/3-106721 від 07.09.2017, про одностороннє розірвання з 25.09.2017 кредитного договору №4А16106Г від 31.10.2016, укладеного Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" з раніше визначеними недоліками, що визначені ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/3909/22, - є зловживанням процесуальними правами, що полягає у здійсненні маніпулювання з автоматизованою системою розподілу справ між суддями.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп", суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для повернення його позивачу без розгляду з огляду на зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі виходив з того, що частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Судом першої інстанції при постановленні ухвали про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами та поверненні позовної заяви на підставі частини третьої статті 43 ГПК України, з`ясовано й зазначено про подання позивачем до Господарського суду міста Києва позовної заяви з наявними недоліками, які позивач не усував, а після повернення попередньої позовної заяви звернувся із позовною заявою у даній справі, а тому, за висновком суду першої інстанції, метою їх подання є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Щодо висновку місцевого господарського суду про умисні дії позивача, які полягають у поданні ще одного позову до АТ "КБ "ПриватБанк" про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого письмовим повідомленням Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за вих. № Е.65.0.0.0/3-106721 від. 07.09.2017 з наявними недоліками відповідно до вимог статей 164, 172 ГПК України, саме з метою маніпулювання автоматизованим розподілом справ між суддями задля "обрання" судді, який буде здійснювати розгляд справи, що є порушенням принципу випадковості визначення складу суду по справі та основних засад господарського судочинства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 та частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведеного слідує, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

За приписами статті 162 Господарського процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту правота інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Тобто, визначення відповідача/відповідачів, предмета та підстав спору - є правом позивача.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у статті 14 цього Кодексу та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною другою статті 46 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок добросовісного користування процесуальними правами передбачає їх використання не на шкоду іншим учасникам, а також не всупереч завданням господарського судочинства.

Згідно з частиною другою статті 43 Господарського процесуального кодексу України , залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, до яких, зокрема, віднесено подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з частиною третьою статті 43 Господарського процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання господарському судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

При цьому колегія суддів зазначає, що у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 58/505 та від 28.04.2020 у справі №910/6245/19.

Проаналізувавшій матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про зловживання позивачем процесуальними правами - є необґрунтованими в силу того, що право на звернення позивача з новим позовом у даній справі є реалізацією останнім права на судовий захист у обраний ним спосіб. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі №910/12501/21.

Зміст положень пункту 2 частини другої статті 43 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку, що суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії сторони з подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав; водночас такий висновок не може ґрунтуватись лише на припущеннях.

У той же час колегія суддів наголошує на тому, що при вирішенні спору саме обов`язком суду є перевірка доводів сторін, як позивача так і відповідача.

Отже, самі лише припущення без дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, що можливо лише у разі відкриття провадження у справі та фактично під час розгляду справи судом, не можуть достеменно свідчити про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами в розумінні статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Встановлення таких обставин на стадії вирішення питання відкриття провадження у справі без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та повернення позову у зв`язку з цим є обмеженням доступу до правосуддя та порушенням принципів рівності і змагальності. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №910/4650/21 та постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №910/10680/21.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

При цьому, колегією суддів враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях "Саф`яннікова проти України" (2007 рік), "Сілін проти України" (2006 рік), у яких суд наголошував на тому, що заявників не можна звинувачувати за те, що вони використовують засоби, надані їм відповідно до національного законодавства для захисту своїх інтересів (рішення).

З огляду на наведене вище, колегія суддів зазначає, що звернення позивача до Господарського суду міста Києва з декількома позовами (враховуючи, що на момент звернення з новим позовом попередній вже було повернуто судом) до АТ "КБ "Приватбанк" без належного дослідження обставин, що можливо реалізувати суду після відкриття провадження у справі, не є підставою для висновку про вчинення Позивачем дій, спрямованих на маніпуляцію автоматизованим розподілом справ. Наявність у позовах недоліків, їх подальше усунення/неусунення не є свідченням недобросовісного використання наданих позивачу законом процесуальних прав на звернення до суду та не свідчить про маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями Господарського суду міста Києва, оскільки вказані процесуальні дії не вказують на порушення процесуальних прав інших осіб, ускладнення розгляду справи, а також порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того,суд апеляційної інстанції враховує і наступне.

Так. суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі встановив, що:

- ухвалою Господарського суду міста Києва (у складі судді Паламаря П.І.) від 01.06.2022 у справі №910/3909/22 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" без руху, зокрема) з тих підстав, що позов не містить доказів оплати судового збору у визначені законом розмірі (2 481,00 грн.) та направлення відповідачу примірника позову, а також не надано доказів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів;

- ухвалою Господарського суду міста Києва (у складі судді Паламаря П.І.) від 18.07.2022 у справі №910/3909/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" з доданими до неї документами повернуто без розгляду з тих підстав, що позивач не усунув в установлений строк недоліки позовної заяви;

- не оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" ухвал по справі №910/3909/22 свідчить про погодження позивача із вказаними судовими рішеннями, а відтак із обгрунтованістю встановлених судом недоліків позовної заяви.

Водночас, розглянувши позовні матеріали Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп", які подані в межах справи №910/6345/22, судом у складі судді Бойко Р.В. виявлено, що до позовної заяви не долучено будь-яких доказів оплати судового збору у визначені законом розмірі та направлення відповідачу примірника позову, а також не надано доказів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що до матеріалів оскарження додано Акт канцелярії Господарського суду міста Києва, яким дійсно виявлено відсутність вкладень у поштовому конверті, в якому надійшли матеріали позову. Проте, у описі додатків, який наведено у позові, позивачем наведено певний перелік документів, який ним додається до позову. Вказані обставини залишені судом першої інстанції без належного процесуального реагування, зокрема, в порядку обумовленому ст. 174 Господарського процесуального кодексу України щодо залишення позовної заяви без руху з метою встановлення який саме обсяг документів було відправлено/подано позивачем до суду першої інстанції.

При цьому, суд першої інстанції жодним чином не був позбавлений права залишити поданий позивачем позов без руху для встановлення відповідних обставин як оплати судового збору у визначені законом розмірі, вказавши відповідний розмір, направлення відповідачу примірника позову, так і подання доказів, які зазначені в додатках, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя в контексті вищезгаданої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, висновки першої інстанції про те, що оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" ухвал по справі №910/3909/22 свідчить про погодження позивача із вказаними судовими рішеннями, а відтак із обґрунтованістю встановлених судом недоліків позовної заяви - суд апеляційної інстанції не погоджується та вважає їх помилковими в контексті оцінки вказаних дій саме як зловживання процесуальними правами щодо подання нового позову до суду першої інстанції, оскільки апеляційне оскарження є правом, яке учасник певного провадження реалізовує за наявності його волі на вчинення відповідних дій, як і подання позову. При цьому, позивач, обравши з обумовленого процесуального алгоритму подання певного позову, а не оскарження ухвали Господарського суду міста Києва (у складі судді Паламаря 11.1.) від 01.06.2022 у справі №910/3909/22 - реалізував своє процесуальне право саме на додання позову, що жодним чином не свідчить про наявність обставин саме зловживання процесуальними правами.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про те що Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" умисно подано тотожний позов до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" з тими самими недоліками, що і в межах справи №910/3909/22, з метою маніпулювання автоматизованим розподілом справи - є помилковими, оскільки ґрунтуються виключно на факті подання позивачем двох позовів, перший з яких було повернуто без розгляду, і лише після чого подано другий позов, що жодним чином не свідчить про наявність у діях позивача саме умислу щодо маніпулювання автоматизованою системою, адже у будь-якому випадку, позовна заява, яка надходить до суду, розподіляється за принципом випадковості, а не на конкретного суддю, що узгоджується з приписами ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді- доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ні суд, ні учасники справи не обмежені у праві заявити самовідвід або відвід, відповідно, від розгляду певної справи, у випадках визначених процесуальним законом, зокрема, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене вище, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 про повернення позовної заяви - підлягає скасуванню з передачею матеріалів справи на розгляд до Господарського буду міста Києва.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 про повернення позовної заяви - скасуванню з передачею матеріалів справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розподіл судових витрат

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Партнер Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 про повернення позовної заяви у справі №910/6345/22 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 про повернення позовної заяви у справі №910/6345/22 - скасувати.

3. Матеріали справи №910/6345/22 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець

Повний текст постанови підписано 13.09.2022.