ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

22 вересня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/449/22
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Боровця Я.Я.,

розглянувши матеріали позовної заяви №616 від 19.09.2022 (вх.№506 від 20.09.2022)

за позовом Комунального підприємства "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради, вул. Руська, 47, м. Тернопіль

до відповідача Відділу Державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), вул. Князя Острозького, 14, м. Тернопіль

про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про скасування постанови про арешт коштів боржника та про стягнення виконавчого збору.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Відділу Державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про скасування постанови про арешт коштів боржника та про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.09.2022 для розгляду справи №921/449/22 визначено суддю Боровця Я.Я.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Статтею 1 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 ГПК України.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Положеннями частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Стаття 20 ГПК України містить вичерпний перелік справ, підвідомчих господарським судам України, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 10 ч.1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно частин 1, 3 статті 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Виходячи з викладених норм, спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає нормам ст. ст. 4, 45 ГПК України, а спірне правовідношення носить господарський характер.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин спору про право; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

Для вирішення питання щодо юрисдикції даного спору, господарський суд виходить із змісту та юридичної природи обставин цього спору.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом статей 4, 20 ГПК України справи в порядку позовного провадження господарським судом розглядаються тоді, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, що визначено ст. 20 ГПК України.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними, зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Із матеріалів позову слідує, що позивач оскаржує постанови органу ДВС щодо відкриття виконавчого провадження та щодо арешту коштів боржника, тобто суб`єкта владних повноважень, за відсутності спору про право.

Визначив відповідача - Відділ Державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Правовий статус державного виконавця визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, згідно з положеннями частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Слід зазначити, що оскаржувані постанови у межах даної позовної заяви, зокрема: постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2022 та постанова про арешт коштів боржника від 07.09.2022 винесені державним виконавцем в межах виконавчого провадження №69802897, яке відкрито на підставі постанови Відділу Державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 17.05.2022 у виконавчому провадженні №69026789.

Відповідно до статті 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, так як даний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів, та може бути пред`явлений як адміністративний позов до відповідного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, разом із позовною заявою заявником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору .

Оскільки, суд відмовляє у відкритті провадження у даній справі, клопотання про звільнення від сплати судового збору залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 4, 20, ч.1 п.1 ст. 175, ст. ст. 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради у відкритті провадження у справі за позовом Комунального підприємства "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради, вул. Руська, 47, м. Тернопіль до відповідача Відділу Державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), вул. Князя Острозького, 14, м. Тернопіль про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про скасування постанови про арешт коштів боржника та про стягнення виконавчого збору.

2. Роз`яснити заявнику, що даний позов може бути поданий до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

3. Клопотання про звільнення від сплати судового збору - залишити без розгляду.

4. Копію ухвали та матеріали позовної заяви (всього на 36-ти арк). надіслати заявнику Комунальному підприємству "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради, вул. Руська, 47, м. Тернопіль.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена..

Ухвалу підписано "22" вересня 2022 року.

Суддя Я.Я. Боровець