РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.08.2022Справа № 910/3528/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/3528/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія

"Укренерго"

до Акціонерного товариства "Банк Альянс"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про стягнення 5 000 000,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Яковченко Р.Г.;

від відповідача: Башаров В.Є.;

від третьої особи: Герасименко І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Банк Альянс" про стягнення 5 000 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушення ПрАТ "АК "Київводоканал" зобов`язань за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 01.09.2019 № 0545-01024, у позивача виникло право на отримання від відповідача коштів у розмірі 5 000 000,00 грн, згідно виданої останнім Банківської гарантії № 15387-21/1 від 30.11.2021, якою забезпечено виконання зобов`язань ПрАТ "АК "Київводоканал" за вказаним вище договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал". Підготовче засідання у справі призначено на 16.06.2022.

14.06.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем неналежним чином було подано вимогу про сплату гарантії. Також, відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву про відсутність вини принципала (третьої особи) в невиконанні зобов`язань перед бенефіціаром (позивачем), у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.

15.06.20222 через канцелярію суду від третьої особи отримано письмові пояснення по справі № 910/3528/22, в яких ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" зазначає про невиконання своїх зобов`язань перед позивачем, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, пов`язаних із запровадженням в Україні воєнного стану та ведення бойових дій на територіях міста Києва та Київської області, що є загальновідомими фактами, які не підлягають доведенню, а також наявністю заборгованості позивача перед ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал".

В підготовчому засіданні 16.06.2022 за усним клопотанням представників позивача та відповідача було оголошено перерву до 07.07.2022.

29.06.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

07.07.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи.

В підготовчому засіданні 07.07.2022, враховуючи відсутність інших заяв та клопотань учасників справи, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/3528/22 до судового розгляду по суті на 04.08.2022.

28.07.2022 через канцелярію суду від представника третьої особи надійшли пояснення по справі в порядку ст. 42 ГПК України.

Присутній у судовому засіданні 04.08.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з посиланням на обставини, наведені у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, вказуючи на недотримання позивачем порядку пред`явлення вимоги щодо сплати гарантії.

Представник третьої особи зазначив про неможливість повного виконання своїх зобов`язань перед позивачем, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, а також вказував про наявність заборгованості у позивача перед ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал".

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 04.08.2022, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Крім того, на позивача, як оператора системи передачі покладені функції адміністратора розрахунків - юридичної особи, яка забезпечує організацію проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг (п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 52, ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про врегулювання небалансів.

Отже, між позивачем та ПрАТ «АК «Київводоканал» було укладено Договір - шляхом подання відповідної заяви ПрАТ «АК «Київводоканал» від 31.05.2019 і його приєднання до умов Договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затверджених наказом НЕК «Укренерго» від 03.04.2019 №204 з урахуванням типової форми, встановленої у додатку 1 до Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 14.03.2018 № 307, зі змінами (далі - Правила ринку), з урахуванням вимог п. 1.1.2 гл. 1.1, п.1.3.2 гл. 1.3 р. І Правил ринку, ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України.

02.09.2019 позивач надіслав на електронну пошту ПрАТ «АК «Київводоканал» повідомлення про приєднання до Договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

Пунктами 1.1, 1.2 Договору визначено, що цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс (далі - СВБ), у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого -Договору в цілому. На підставі цього Договору Сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Згідно з п. 11.1 Договору оператора системи передачі (позивач) у разі необхідності вносить зміни і доповнення до цього договору. Змінений Договір оприлюднюється на сайті ОСП.

31.01.2022 наказом НЕК «Укренерго» за № 58 було затверджено нову редакцію Договору про врегулювання небалансів електричної енергії, яка була чинна на дату виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку.

Згідно з абз. 27 п. 1.1.2 гл. 1.1 р. І Правил ринку платіжний документ - рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку.

Відповідно до абз. 39 п. 1.1.2 гл. 1.1 р. І Правил ринку система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами.

Згідно з п. 1.11.1-1.11.6 Правил ринку за допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, зокрема, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. ОСП в якості відповідального оператора системи управління ринком вибирає, встановлює, експлуатує і підтримує систему відповідно до положень цих Правил. Учасники ринку мають право на доступ до інформації, що міститься в базах даних системи управління ринком, що їх безпосередньо стосується.

ПрАТ «АК «Київводоканал» як учасник ринку (СВБ) володіє відповідними даними і має доступ до системи управління ринком (програмний комплекс Market Management System, MMS), інформація про роботу якої є публічно доступною на офіційному веб-сайті позивача.

Згідно з п. 1.8.1 гл. 1.8 р. І Правил ринку позивач, зокрема, обчислює обсяги небалансів та наданих послуг на ринку електричної енергії, виставляє рахунки та стягує та оплачує платежі, передбачені цими Правилами, і здійснює всі фінансові розрахунки відповідно до розділу V цих Правил.

Розділом VII Правил ринку врегульовані питання щодо виставлення рахунків та платежів, у тому числі виставлення рахунків за небаланси електричної енергії.

Зокрема, відповідно до п. 7.3.1 гл. 7.3 р. VII Правил ринку АР (адміністратор розрахунків) надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

При цьому, згідно з п. 8 постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 виставлення рахунків за небаланси електричної енергії здійснюється щодекадно протягом місяця або відповідно до окремого рішення оператора системи передачі.

Строк, у який ПрАТ «АК «Київводоканал» (СВБ) зобов`язане оплачувати виставлені йому рахунки за небаланси, визначений у п. 7.7.3 гл. 7.7 р. VII Правил ринку: оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

Враховуючи вищевказані положення Закону, Правила ринку, п. 2.1, 5.1 Договору позивач виконав розрахунки обсягу та вартості небалансів за лютий-березень 2022 року і направив сформовані рахунки-фактури у системі управління ринком (ММБ) до ПрАТ «АК «Київводоканал». Проте, ПрАТ «АК «Київводоканал» не сплатило кошти за рахунками на загальну суму 38 912 624,52 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ПрАТ «АК «Київводоканал» за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 01.09.2019, укладеного з позивачем, відповідач - АТ «Банк Альянс» (Гарант) видав на користь НЕК «Укренерго» (Бенефіціар) безумовну і безвідкличну гарантію виконання зобов`язань від 30.11.2021 №15387-21/1 на суму 5 000 000,00 грн зі строком дії Гарантії до 30 листопада 2022 року.

Згідно з умовами п.7, пп.10.1. п. 10 Гарантії відповідач (гарант), у разі порушення зобов`язань ПрАТ «АК «Київводоканал» (принципала) за Договором, протягом 2 банківських днів після дня отримання Вимоги бенефіціара сплачує позивачу (бенефіціару) кошти в межах суми Гарантії, відповідно до умов Гарантії та за першою Вимогою без подання ним будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов (Гарантія є безумовною).

Оскільки ПрАТ «АК «Київводоканал» (принципал) своєчасно не виконав свої зобов`язання щодо сплати коштів за Договором на загальну суму 38 912 624,52 грн., позивач (бенефіціар) звернувся до відповідача (гаранта) з вимогою від 04.04.2022 № 01/13357 про сплату коштів за Гарантією в сумі 5 000 000,00 грн. Дана вимога була надіслана позивачем 04.04.2022 листом з описом вкладення за допомогою послуг зв`язку АТ «Укрпошта» та отримана відповідачем, за його твердженнями, 11.04.2022.

Також, позивач вимогу від 04.04.2022 № 01/13357 надіслав відповідачу засобами електронного зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач (гарант) після отримання вимоги від 04.04.2022 № 01/13357, як електронного документа, підписаного КЕП, виконав всі необхідні дії, які зобов`язаний вчинити при отриманні вимоги, зокрема, на виконання вимог ст.564 Цивільного кодексу України повідомив принципала (третю особу) листом від 05.04.2022 за №21.2.4/873 про отримання вимоги, розглянув вимогу та повідомив позивача листом від 06.04.2022 за №21.2.4/886 про результати такого розгляду, зазначивши про

відсутність правових підстав для сплати коштів за вимогою, оскільки під час надсилання вимоги по електронній пошті було порушено належність її представлення, тобто не у спосіб передбачений у самій Гарантії.

Таким чином, відмова відповідача задовольнити вимогу позивача щодо сплати коштів за Гарантією в сумі 5 000 000,00 грн стало підставою звернення останнього до суду.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що правомірно відмовив у задоволенні вимоги, оскільки умовами Гарантії не передбачено пред`явлення вимоги за допомогою засобів електронного зв`язку. При цьому, отримавши вимогу позивача від 04.04.2022 за № 01/13357 у паперовому вигляді, відповідач залишив її без відповіді, оскільки закон не зобов`язує Банк надавати двічі відповіді на один і той самий документ.

Третя особа у своїх поясненнях факт не оплати у встановлений строк виставлених позивачем рахунків на загальну суму 38 912 624,52 грн не заперечує, проте посилається на існування у позивача перед ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за врегулюванням небалансів електричної енергії на суму 21 562 145,70 грн, а також на виникнення форс-мажорних обставин, що є підставою для звільнення від відповідальності.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Як встановлено судом, АТ "Банк Альянс" (відповідач) видано банківську гарантію №15387-21/1 від 30.11.2021, згідно з якою відповідач взяв на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання виплатити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (бенефінціар) кошти у розмірі, що не перевищують 5 000 000,00 грн, у разі невиконання (неналежного виконання) Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" умов Договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 01.09.2019, укладеного між принципалом (третьою особою) та бенефіціаром (позивачем) шляхом подання заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії та присвоєння бенефіціаром принципалу ідентифікатора учасника ринку 56ХО0000Q34D7005, протягом 2 банківських днів після дня отримання банком (гарантом) вимоги, надання якої відповідає умовам цієї гарантії.

Відповідно до умов Гарантії №15387-21/1 від 30.11.2021, гарантія дійсна по 30 листопада 2022 року включно.

Відповідно до ст. 562 Цивільного кодексу України, зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004 (зі змінами та доповненнями).

Так, у пункті 2 розділу I Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах (надалі Положення у редакції на час видачі гарантії), визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 ГК України).

Пунктом 2 Положення, визначено, що вимога - лист або повідомлення з вимогою до банку-гаранта/банку-контргаранта сплатити кошти за гарантією/контргарантією. Вимога за гарантією складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення банку-гаранту.

Згідно з п. 37 розділу V Положення банк-гарант (резидент) сплачує кошти бенефіціару за гарантією в разі отримання вимоги, що становить належне представлення.

Відповідно до пп. 12 п. 3 розділу І Положення, представлення означає доставку документа за гарантією/контргарантією банку-гаранту/банку-контргаранту.

Згідно із ч. 1 ст. 563 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 563 ЦК України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Судом встановлено, що 04.04.2022 позивач листом з описом вкладення надіслав на поштову адресу відповідача вимогу від 04.04.2022 № 01/13357, в якій повідомив банк про порушення принципалом (ПрАТ «АК «Київводоканал») зобов`язань за договором та просив виплатити належну йому гарантію у сумі 5 000 000,00 грн.

Як стверджує відповідач, вказану вимогу ним було отримано в паперовому вигляді 11.04.2022. При цьому, відповідач також надав до матеріалів справи докази отримання вказаної вимоги на електронну пошту 04.04.2022, яка була підписана кваліфікованим електронним підписом повноважним представником позивача.

За результатами розгляду вимоги, отриманої засобами електронного зв`язку, відповідач листом за вих. №21.2.4/886 від 06.04.2022 відмовив позивачу у її задоволенні, оскільки вимога позивача подана іншим способом, ніж передбачено умовами Гарантії, зокрема п.9. При цьому, у своїй відповіді Банк також зазначив, що строки виконання зобов`язань принципалом настали під час дії форс-мажорних обставин, тому враховуючи р. 1.15 Правил ринку, виконання зобов`язань принципалом можуть бути перенесені на весь строк дії форс-мажору, включаючи період ліквідації наслідків.

Право гаранта на відмову в задоволенні вимоги кредитора встановлено ст. 565 ЦК України, згідно з частиною першою якої гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

Як встановлено судом, відповідач, отримавши вимогу позивача від 04.04.2022 №01/13357 про сплату коштів у встановленому Гарантією порядку відповіді на неї надав та не задовольнив.

Суд наголошує, що відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованих, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому, добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Виходячи з умов п. 9 Гарантії, у відповідача виник безумовний обов`язок щодо розгляду вимоги позивача від 04.04.2022 № 01/13357, отриманої в паперовому вигляді, навіть за наявності такого ж самого документа в електронному вигляді.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17 викладено правову позицію, відповідно до якої юридичний аналіз положень статей 6-7 ЦК дозволяє зробити висновок про те, що цивільні відносини між сторонами договору можуть регулюватися звичаєм ділового обороту, яким є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні.

Крім того, є загальновідомим фактом, що Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан. При цьому, у період з кінця лютого та протягом березня 2022 року на території міста Києва та Київської області відбувалися активні бойові дії, що призвело до певного перебою у належному та своєчасному наданні послуг поштового зв`язку АТ «Укрпошта» у місті Києві, у зв`язку з чим позивачем і було додатково використано засоби електронної пошти, що, у даному випадку, не може впливати на правомірність та розгляд вимоги позивача від 04.04.2022 № 01/13357.

Серед іншого суд відзначає, що відповідно до п. 6.1, 6.2, 6.4 Договору про врегулювання небалансів електричної енергії, до якого приєдналася третя особа, визначено:

якщо внаслідок дії форс-мажорних обставин унеможливлюється виконання будь- якою Стороною зобов`язань за цим Договором, така Сторона повинна повідомити у письмовій формі про це іншу Сторону протягом п`яти днів з моменту виникнення таких обставин;

неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі Сторін про неможливість виконання прийнятих за цим Договором зобов`язань позбавляє таку Сторону права посилатися на будь-яку зазначену в пункті 6.1 цього Договору обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань;

наявність форс-мажорних обставин підтверджується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або її територіальними підрозділами.

Крім того, згідно з п. 1.15.4, 1.15.7 гл. 1.15 р. І Правил ринку, учасник ринку, який зазнав впливу форс-мажору, зобов`язаний негайно за допомогою будь-якого засобу зв`язку повідомити ОСП та Регулятора про настання форс- мажору не пізніше ніж через 2 робочі дні з моменту виникнення форс-мажору, а також надати у письмовій формі офіційне підтвердження настання форс-мажорних обставин.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про неможливість виконання прийнятих за цими Правилами зобов`язань позбавляє відповідного учасника ринку права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання вимог за цими Правилами; наявність обставин форс-мажору підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або відповідними територіальними відділеннями.

Згідно з ч. 1 ст. 14і Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою, у зв`язку з несплатою третьою особою коштів за Договором та згідно з 10 рахунками-фактурами.

Як вбачається з матеріалів справи, третя особа у встановленому порядку не повідомила позивача про настання для неї форс-мажорних обставин з наданням відповідних підтверджуючих доказів.

При цьому, як відповідач у своєму листі за вих. №21.2.4/886 від 06.04.2022, адресованому позивачу, та відзиві на позовну заяву, так і третя особа у своїх поясненнях посилаються, що факт настання для ПрАТ «АК Київводоканал» форс-мажорних обставин підтверджується листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розміщеному на офіційному сайті ТПП України, згідно з яким військова агресія «є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами... по зобов`язанням, виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)».

Суд звертає увагу, що військова агресія російської федерації проти України може бути визнана форс-мажорною обставиною у разі наявності між нею та неможливістю виконання зобов`язань причинно-наслідкового зв`язку.

Водночас, третя особа належними та допустимими доказами взагалі не довела неможливість оплати рахунків-фактур, виставлених позивачем на загальну суму 38 912 624,52 грн та зазначених у вимозі від 04.04.2022 № 01/13357.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Судом також враховано, що НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі (ОСП) - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1, ст. 33, абз. 2 п. 8 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» до життєве важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належить, зокрема, енергозабезпечення.

Послуги з передачі електричної енергії та диспетчерського (оперативно- технологічного) управління об`єктами Об`єднаної енергетичної системи України надаються виключно позивачем.

Позивач також внесений до Зведеного переліку суб`єктів природних монополій, що ведеться Антимонопольним комітетом України та має ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії видану НКРЕКП.

Отже, основним завданням позивача як оператора критичної інфраструктури, є вжиття заходів, які потребують значних фінансових втрат, спрямованих на стабільне функціонування об`єктів критичної інфраструктури, що забезпечують життєдіяльність всієї країни.

Таким чином, несплата коштів третьою особою та іншими учасниками балансуючого ринку перешкоджає виконанню позивачем зобов`язань перед іншими учасниками ринку і ставить під загрозу належне функціонування критичної інфраструктури та енергетичну безпеку держави.

Отже, дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення учасників справи, з урахуванням положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що достатньою умовою для сплати коштів бенефіціару (позивачу) за безумовною Гарантією є факт отримання гарантом вимоги із зазначенням про порушення зобов`язань за договором. Тобто гарант може перевіряти лише належність представлення і достовірність вимоги, але не перебирати на себе функції судових органів чи арбітражу; закон та Положення не надають гаранту права на власний розсуд оцінювати обставини виконання договору, забезпеченого гарантією. В іншому разі зміст і значення безумовної гарантії, як надійного та оперативного засобу забезпечення, були би нівельовані.

Крім того, ні діюче законодавство, ні умови самої гарантії не передбачають можливість звільнення гаранта від обов`язку щодо сплати гарантійного платежу в разі неналежного виконання принципалом своїх зобов`язань, внаслідок дій обставин непереборної сили. Гарантія є безумовною, тобто такою, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

При цьому, настання обставин непереборної сили, на які посилається третя особа та відповідач, у відповідності до умов Правил ринку та положень статті 617 Цивільного кодексу України, статті 218 Господарського кодексу України (Підстави господарсько-правової відповідальності), може бути підставою для звільнення третьої особи від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, однак не впливає на гарантійні зобов`язання, оскільки гарантія є видом забезпечення виконання зобов`язань, а не господарсько-правовою санкцією.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Банківською гарантією №15387-21/1 від 30.11.2021 належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем належними засобами доказування не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 333 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50; ідентифікаційний код 14360506) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227) кошти за банківською гарантією в розмірі 5 000 000,00 грн та судовий збір у розмірі 75 000,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 20.09.2022

Суддя А.І. Привалов