ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1742/22

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши заяву про видачу судового наказу

Львівського комунального підприємства "Господар" (79010, місто Львів, вул. Личанська, 75)

до боржника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вул. Грушевського, будинок 1)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 12 414 грн. 29 коп.

ВСТАНОВИВ:

Львівське комунальне підприємство "Господар" звернулось до Господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованості у розмірі 12 414 грн. 29 коп.

Оглянувши зміст заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про те, що заява не відноситься до територіальної юрисдикції Господарського суду Київської області, а тому підлягає передачі за виключною підсудністю до Господарського суду Львівської області - за місцезнаходженням майна.

Згідно з ч. 1 ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 149 ГПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Заявлені вимоги обґрунтовані неоплатою наданих послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за адресою м. Львів, вул.Керчинська, будинок 17, кв.26, як власника майна.

Статтею 30 ГПК України встановлена виключна підсудність справ.

Так, положеннями ч. 3 ст. 30 ГПК України передбачено, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Тобто, у таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18.

За вказаних обставин правила виключної підсудності про розгляд спорів за місцезнаходженням майна чи основної його частини поширюються на спір щодо стягнення вартості витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та отриманих орендарем нерухомого майна комунальних послуг, оскільки такий спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки вимоги заявника щодо стягнення заборгованості з боржника виникли внаслідок неналежного виконання останнім як власника зобов`язань з оплати комунальних послуг, тобто нерухомим майном, яке розташоване у м. Львів, то і заява про видачу судового наказу має розглядатися відповідно до правил виключної підсудності за місцем знаходження такого майна Господарським судом Львівської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а згідно з частиною 3 цієї статті - передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 152 цього ж кодексу, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку про передачу заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 30, 31, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Львівського комунального підприємства "Господар" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованості у розмірі 12 414 грн. 29 коп., передати за підсудністю до Господарського суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128).

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті:://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.М. Антонова