ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022м. ХарківСправа № 922/919/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вул. Мефодіївська, 11, м. Харків, 61037);
до Пісочинської селищної ради (пров. Транспортний, 2, смт. Пісочин, Харківська обл., 62416);
про стягнення коштів в розмірі 1039556,58 грн.
за участю представників:

позивача - Підгорний Б.Б. (в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів);

відповідач - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Пісочинської селищної ради, смт. Пісочин, про стягнення заборгованості в сумі 1039556,58 грн., за договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 13697/21 від 25.02.2021, укладеному між сторонами даного спору, підставою нарахування якої стало порушення відповідачем умов даного договору в частині вчасної та в повному обсязі оплати за спожиту теплову енергію. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/919/22, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін на 28.06.2022 об 11:45 год.

Враховуючи запровадження на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, розгляд справи у підготовчому провадженні відкладався.

Рух справи також висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою господарського суду від 30.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 вересня 2022 року о 11:00 год.

У судовому засіданні 08.09.2022, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. Про час та місце розгляду даного спору повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання 29.07.2022 уповноваженим представником відповідача ухвали суду про відкриття провадження у справі № 922/919/22.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.09.2022, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

25.02.2021 між Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» (позивач) та Пісочинською селищною радою (відповідач) було укладено договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 13697/21 (договір), відповідно до якого позивач зобов`язується постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач - прийняти і оплатити теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається відповідачу в обсягах згідно з додатком 1 до договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляція; гаряче водопостачання.

Відповідно до розділу 10 договору та розділу 2 додаткової угоди від 09.02.2022 до договору, він набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін та поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 25.02.2021 і діє у частині поставки теплової енергії по 31.03.2022 включно, а у частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно п. 4.2. договору, розрахунковим періодом є місяць, за результатом якого підписується акт виконаних робіт по відпуску теплової енергії за період.

Відповідно до п. 4.4. договору, розрахунки за показниками приладів комерційного обліку здійснюються наступним чином: якщо фактичне використання теплової енергії більше, ніж зазначене в договорі, це перевищення окремо сплачується відповідачем не пізніше 4-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі самостійно отриманого до 1 числа поточного місяця акту виконаних робіт; якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого зазначеного в договорі обсягу, вартість такого перевищення оплати зараховується в рахунок майбутньої оплати заявленого обсягу за період, наступний за розрахунковим.

У відповідності до п. 4.5. договору, розрахунки без приладів комерційного обліку здійснюються наступним чином: якщо обсяг фактично спожитої теплової енергії перевищує сплачений зазначений в договорі обсяг, вартість такого перевищення оплачується відповідачем не пізніше 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі отриманого з 10 по 15 число місяця, наступного за розрахунковим, акту виконаних робіт; якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від оплаченого зазначеного в договорі обсягу, вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати зазначеного в договорі обсягу місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно до п. 4.8. договору, відповідач з 29 числа розрахункового місяця до 1 числа, наступного за розрахунковим, самостійно отримує від позивача, наступні документи за розрахунковий період: акт звіряння розрахунків; рахунки-фактури, акти виконаних робіт. По одному примірнику оформлених актів відповідач повертає позивачу протягом 10 днів після їх отримання.

На підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальному сезоні 2021-2022 позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення відповідача, які зазначені в додатку 4 до договору.

Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення за договором в сумі 833060,95 грн., яка утворилася за період: жовтень 2021; лютий 2022; березень 2022.

Відповідачу були направлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які в повному обсязі сплачені не були.

Також, у порушення ст. 24 Закону України Про теплопостачання, якою зазначено, що основним обов`язком споживача теплової енергії є, між іншим, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Як вказує позивач, відповідач не уклав договір з позивачем та отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору за період: квітень 2022; травень 2022.

Факт споживання відповідачем теплової енергії за вказаний період підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання об`єкту № 177/2249 від 14.04.2022.

Відповідачу були направлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які сплачені не були.

Позивач стверджує, що відсутність письмового договору між відповідачем та позивачем не є підставою для не оплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення без укладання договору в сумі 206495,63 грн., яка утворилася за період: квітень 2022; травень 2022.

Заборгованість за спожиту теплову енергію за договором та заборгованість спожиту теплову енергію без укладання договору обліковуються за об`єднаним особовим рахунком відповідача (17710-3071) і за кожний розрахунковий період (календарний місяць) відображується однією сумою у бухгалтерському обліку позивача.

Таким чином, за розрахунком позивача, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, складає 1039556,58 грн., де: 833060,95 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію за договором; 206495,63 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію без укладання договору.

Доказів сплати даної суми заборгованості в добровільному порядку, відповідачем суду надано не було.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов`язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб`єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, вказані Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (п. 1 Правил).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Ч. 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В розумінні ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, на підставі договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 13697/21 від 25.02.2021 та на підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальному сезоні 2021-2022 позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення відповідача.

Факт споживання відповідачем теплової енергії в опалювальних сезонах 2020-2021 роках, підтверджується актами підключення/відключення споживача та актами виконаних робіт по відпустку теплової енергії, відповідно до яких здійснювалося постачання теплової енергії відповідача.

Щомісячно відповідачем безпосередньо отримувалися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які не були сплачені в повному обсязі.

Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення за договором в сумі 833060,95 грн., яка утворилася за період: жовтень 2021; лютий 2022; березень 2022.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази звернення до позивача про припинення теплопостачання або доказів на підтвердження відсутності опалення в будинках відповідача.

Натомість, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем за отриману теплову енергію за договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 13697/21 від 25.02.2021 в сумі 833060,95 грн., сума боргу не спростована належними та допустимими доказами.

Окрім цього, як встановлено судом, у порушення ст. 24 Закону України Про теплопостачання, якою зазначено, що основним обов`язком споживача теплової енергії є, між іншим, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, відповідач не уклав договір з позивачем та отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору за період: квітень 2022; травень 2022.

Факт споживання відповідачем теплової енергії за вказаний період підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання об`єкту № 177/2249 від 14.04.2022.

Відповідачу були направлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які сплачені не були.

Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення без укладання договору в сумі 206495,63 грн., яка утворилася за період: квітень 2022; травень 2022.

Зазначене не спростовано відповідачем, доказів укладення договору з теплопостачальною організацією, відповідачем суду надано не було, так само і не було надано доказів сплати заборгованості в розмірі 206495,63 грн. за спожиту теплову енергію без укладення договору, за період: квітень 2022; травень 2022.

Оскільки відповідач не уклав договір з КП "Харківські теплові мережі" то отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору. Доказів неотримання теплової енергії в зазначений період, відповідачем суду надано не було. Доказів відключення у встановленому законом порядку приміщень відповідача від системи опалення будинку до суду не було надано.

Обґрунтованість та розмір вартості поставленої теплової енергії підтверджується наданими до матеріалів справи рахунками-фактурами за період квітень 2022; травень 2022., розрахунком нарахувань за даний період.

Враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання щодо оплати вартості теплової енергії на потреби опалення без укладання договору в сумі 206495,63 грн., а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача даної суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, відповідачем не спростовані доводи позивача, суд вважає заявлені вимоги позивач щодо стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 1039556,58 грн., де: 833060,95 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію за договором; 206495,63 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію без укладання договору, нормативно та документально обґрунтованою, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Пісочинської селищної ради (; пров. Транспортний, 2, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62416) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (, вул. Мефодіївська, 11, м. Харків, 61037) заборгованість за невиконання зобов`язань за договором № 13697/21 від 25.02.2021 по оплаті теплової енергії в сумі 833060,95 грн. за період: жовтень 2021; лютий 2022; березень 2022; заборгованість за невиконання зобов`язань по оплаті теплової енергії без укладання договору в сумі 206495,63 грн. за період: квітень 2022; травень 2022 та судовий збір в розмірі 15593,35 грн. на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МВФ 351823;

Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (, вул. Мефодіївська, 11, м. Харків, 61037);

Відповідач - Пісочинська селищна рада (; пров. Транспортний, 2, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62416).

Повне рішення складено 13.09.2022.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/919/22