ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. ОдесаСправа № 915/1382/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Кратковський Р.О.

за участю представників учасників у справі про неплатоспроможність:

Від ОСОБА_1 адвокат Петренко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, ухвалену суддею Ткаченко О.В., повний текст складено 02.12.2021

по справі № 915/1382/21

заявник (боржник): ОСОБА_1

заставний кредитор: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

13.09.2021 гр. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Миколаївської області із заявою б/н від 13.09.2021р. (вх. № 13873/21) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у якій просило суд прийняти заяву до розгляду, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за заявою гр. ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, суд першої інстанції керувався наступним:

- станом на дату звернення до суду із заявою про затвердження плану реструктуризації заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Центральним відділом ДВС ПМУМЮ (м.Одеса) існувала, однак інформацію про цю заборгованість не було відображено боржником ані в заяві, ані в наданих суду деклараціях про майновий етап боржника;

- боржник не звернувся до банку для отримання від нього кандидатури оцінювача та визначення цим оцінювачем ринкової вартості квартири, що забезпечує вимоги банку;

- боржником у заяві зазначено, що він є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 , натомість з наданих заставним кредитором відомостей вбачається, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.02.3016 у справі №490/9262/15-ц був проведений поділ спільного майна подружжя та за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ;

- боржником не було надано належного плану реструктуризації.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність по справі №915/1382/21.

Апелянт зазначає, що відносно неї, ОСОБА_3 , в органах державної виконавчої служби наявні виконавчі провадження, де стягувач виключно акціонерне товариства «Державний ощадний банк України», інших кредиторів/стягувачів вона не має.

На думку апелянта Центральний відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області не може бути кредитором, оскільки постанови про відкриття виконавчого провадження за зобов`язаннями перед ДВС виносились в якості забезпечення робити державного виконавця в рамках виконання рішень на користь АТ «Державний ощадний банк України» з ОСОБА_1 .

Апелянт вказала, що 23 серпня 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та фінансовою компанією «Укрфінанс Груп» було укладено договір про відступлення права вимоги по вищевказаному кредитному договору № 014/08-112/6396. В майбутньому 27 серпня між фінансовою компанією «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_4 укладено договір № 027-08/18/4 про відступлення прав вимог по вищевказаному договору, крім того, дані зобов`язання за кредитним договором № 014/08-112/6396 від 23.05.2007 - станом на 01.01.2019 виконані в повному обсязі, та повий кредитор ОСОБА_4 будь-яких майнових та фінансових претензій ні до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не має. Тому як кредитора ОСОБА_4 не було зазначено.

Апелянт зазначає, що підстава не звернення до банку для отримання від нього кандидатури оцінювача не є підставою для відмови в відкритті провадження по справі, оскільки підстави для відмови в відкритті провадження у справі про неплатоспроможність чітко передбачені частиною 6 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Апелянт також вказує, що відповідно до копії документів, наявних в матеріалах справи за адресою АДРЕСА_2 - проживає/зареєстровано 3 особи, а відтак житлова площа 33,2 кв м/3 особи = 11,066 кв м, тобто не перевищує 13,65 кв м на кожного члена сім`ї.

Окрім того, апелянт зазначила, що власником квартири за адресою АДРЕСА_2 зазначено саме заявницю, що не є неправомірним та є тою інформацією, що надана Боржником до суду

Керуючись викладеним вище, апелянт просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25 листопада 2021 року по справі № 915/1382/21 та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

04.02.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність по справі №915/1382/21.

У відзиві АТ «Ощадбанк» посилається зокрема на наступні обставини:

- апелянт, заперечуючи факт наявності інших кредиторів, не надав належних та допустимих доказів відсутності заборгованості за кредитним договором №014/08/112/6396 від 23.08.2007 в сумі 50 227,57 доларів США (еквівалент 726 826,09 грн.), яку рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у справі № 490/78/14- ц стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з боржника в солідарному порядку;

- наданий суду звіт про оціночну вартість заставного нерухомого майна, що перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк», проведено суб`єктом оціночної діяльності, обраним боржником на власний розсуд, що суперечить умовам реструктуризації, визначеним пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, та є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність;

- квартира АДРЕСА_3 , та перебуває в іпотеці AT «Ощадбанк» відповідно до Іпотечного договору від 25.06.2008, належить подружжю ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності в рівних частках, про що ні в заяві про відкриття провадження про банкрутство, ні в деклараціях про майновий стан боржником не зазначено;

- згідно наявних у справі доказів, ОСОБА_6 не є зареєстрованим за адресою розташування предмета іпотеки;

- наданий боржником План реструктуризації боргів не відповідає вимогам ст.124 КУзПБ.

Керуючись викладеним вище, АТ «Ощадбанк» просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 у справі №915/1382/21 про неплатоспроможність залишити без задоволення.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 915/1382/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 915/1382/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність по справі №915/1382/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи № 915/1382/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

05.12.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/1382/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність по справі №915/1382/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність по справі №915/1382/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 04.02.2022; призначено справу № 915/1382/21 до розгляду на 10 лютого 2022 о 15:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

У зв`язку з відпусткою головуючого судді Богатиря К.В. та судді Бєляновського В.В., судове засідання 10 лютого 2022 о 15:00 у справі №915/1382/21 не відбулось.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 177 від 22.02.2022, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_8 у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/1382/21.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022 справу № 915/1382/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Таран С.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2022 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність по справі №915/1382/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Таран С.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 призначено справу №915/1382/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду на 08 вересня 2022 року о 11:30 год.; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

08.09.2022 у судовому засіданні прийняв участь представник ОСОБА_1 адвокат Петренко С.В.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Миколаївсткої області із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність у порядку п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Обґрунтовуючи заяву про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, заявник вказала, що 25 червня 2008 року за №166-1 між нею, як позичальником, та ВАТ «Державний ощадний банк України» був укладений договір про іпотечний кредит, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кошти в сумі 60000,0 дол. США, а позичальник зобов`язався прийняти їх, належним чином використати та повернути кредит в сумі 60000,0 грн. а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,5% річних в порядку на умовах та в строки, визначені цим договором.

Умовами п.1.2 договору визначено, що кредит надається на 360 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24 червня 2038 року на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 25 червня 2008 року, розташованої за адресою

АДРЕСА_2 якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором був укладений іпотечний договір від 25.06.2008 за реєстр.№1618/72, відповідно до умов якого предметом іпотеки є придбана позичальником ( ОСОБА_1 ) квартира, розташована в АДРЕСА_2 .

Також в забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 25.06.2021 за №166-І між банком та гр. ОСОБА_7 , як поручителем, був укладений договір поруки, відповідно до умов якого він зобов`язався перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

У зв`язку з неналежним виконанням гр. ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з відповідним позовом та рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.12.2012 у справі №2-4563/11 з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в солідарному порядку було стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Міське відділення №8351 заборгованість по основному боргу в сумі 527,13 дол.США, заборгованість по відсоткам 13083,75 дол.США, пеню в сумі 4788,37 дол.США, комісію в сумі 1168,48 дол.США, залишок по кредиту в сумі 59397,28 дол.США, залишок по відсоткам 688,46 дол.США а всього 79653,44 дол.США.

11.03.2013 банк отримав виконавчий лист на примусове виконання вказаного судового рішення та пред`явив його до виконання до Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції, однак постановою від 07.04.2014 у ВП №37417589 виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі того, що квартира, належна боржнику перебуває в іпотеці, інше майно, належне боржнику на праві власності та на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості відсутнє.

У зв`язку з невиконанням рішення суду від 18.12.2012 банк повторно звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 заборгованості в сумі 18620,32 дол.США відсотків за кредитом та рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.09.2014 у справі №490/6615/14 позовні вимоги банку були задоволені в повному обсязі, стягнуто з гр. ОСОБА_1 солідарно із ОСОБА_7 заборгованість за договором про іпотечний кредит №166-І від 25.06.2008 в сумі 215880,88 грн. та по 1079,4 грн. судового збору з кожного.

03.11.2014 банк отримав виконавчий лист для примусового виконання вказаного рішення суду та пред`явив його до виконання до Центрального відділу ДВС ММУЮ. Постановою від 24.03.2015 ВП №45567760 вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачу оскільки в ході ведення виконавчого провадження майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

На виконання умов п.5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства заявником гр. ОСОБА_1 було визначено ринкову вартість майна, переданого в іпотеку в сумі 945000,0 грн. згідно оцінки суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Антат-Ю» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №776/19 від 11.10.2019).

Із заяви вбачається, що станом на дату звернення до суду з даною заявою відносно гр. ОСОБА_1 наявні відкриті три виконавчих провадження: ВП №55692191, дата відкриття 02.02.2018 в Центральному відділі ДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) на користь АТ «Державний ощадний банк України»; ВП №55692251, дата відкриття 02.02.2018 в Центральному відділі ДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) на користь АТ «Державний ощадний банк України»; ВП №55692302, дата відкриття 01.02.2018р. в Центральному відділі ДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) на користь АТ «Державний ощадний банк України».

Заявник у заяві зазначив, що немає інших боргових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами, сплатити існуючу заборгованість немає можливості у зв`язку з відсутністю грошових коштів та неможливістю реалізувати майно, яке перебуває в іпотеці.

На підтвердження зазначених обставин, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, заявником було надано наступні документи та докази (оригінали та належним чином завірені копії):

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осію-підприємців та громадських формувань від 17.07.2021, що підтверджує відсутність у боржника статусу фізичної особи-підприємця;

- конкретизований список кредиторів із зазначенням єдиного кредитора АТ «Державний ощадний банк України», його найменування, місцезнаходження, коду юридичної особи та зазначенням у цьому списку про відсутність у ОСОБА_1 боржників;

- опис майна боржника, що належить йому на праві власності із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів боржника за період з 01.01.2018 по 31.03.2021;

- Декларації про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

- довідку про реєстрацію місця проживання боржника та дитини та відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні;

- довідки про відсутність незнятої або непогашеної судимості відносно боржника та ОСОБА_6 (чоловіка);

- план реструктуризації боргів з графіком реструктуризації;

- висновки про вартість майна ТОВ «Антан-Юг».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються:

1) найменування господарського суду, до якого подається заява;

2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності);

3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду;

4) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до абзаців 1, 2 Пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

У разі, якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що вказана вище норма Кодексу України з процедур банкрутства встановлює обов`язковість одночасної наявності двох умов для схвалення плану реструктуризації боргів, а саме:

- наявність єдиного кредитора боржника;

- наявність на праві власності у боржника єдиного об`єкту нерухомості, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора.

Пунктом 3 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено обов`язковість долучення до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви боржника було долучено конкретизований список кредиторів, з якого вбачається, що єдиним кредитором Боржника є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України».

Відповідно до інформації, наданої суду першої інстанції заставним кредитором, постановами Центрального відділу ДВС міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 24.12.2019 по ВП №55692251, №55692191, №55692302 з боржника гр. ОСОБА_1 було стягнуто 153,0 грн. виконавчого збору.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції, боржником подані до суду копії квитанцій про сплату органу ДВС виконавчого збору у визначених постановами сумах. Але фактична оплата відбулася 29.10.2021, отже суд першої інстанції вірно встановив, що станом на дату звернення боржника до суду з даною заявою у нього існували невиконані грошові зобов`язання перед органом державної виконавчої служби.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на те, що постанови про стягнення виконавчого збору виносились в якості забезпечення роботи державного виконавця в рамках виконавчих проваджень з примусового виконання рішень на користь кредитора АТ «Державний ощадний банк України», оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, вказані постанови в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» є самостійними виконавчими документами, які встановлюють грошовий обов`язок боржника у чітко визначеній сумі. Стягувачем за цими документами є Центральний відділ ДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса).

Заставний кредитор також посилався на наявність у боржника ще одного кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

У даному випадку боржником не заперечується факт стягнення рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.09.2016 у справі №490/78/14-ц з гр. ОСОБА_6 та з гр. ОСОБА_9 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №014/08-112/66047 від 07.08.2007 в сумі 50227,57 дол.США (еквівалент 726826,09 грн.) з яких: заборгованість за кредитом 11937,73 дол.США, заборгованість за відсотками 5069,51 дол.США, пені 33220,33 дол.США.

Посилання боржника щодо того, що вона у даних правовідносинах є поручителем колегією суддів не приймаються, оскільки в силу приписів ст. 554, 543 Цивільного кодексу України поручитель є солідарним боржником перед кредитором та відповідає у повній мірі разом з основним боржником на виконання зобов`язання. При цьому судом першої інстанції вірно враховано, що наявність грошового зобов`язання безпосередньо у гр. ОСОБА_1 (гр. ОСОБА_9 до укладання шлюбу) підтверджується рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 01.09.2016 у справі №490/78/14-ц.

Апелянт також надала копію нотаріальної заяви ОСОБА_4 .

В даній заяві зазначено наступне:

«Кредитний договір № 014/08-І12/6396 від 23.05.2007 було укладено між ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" та ОСОБА_7 . В якості виконання і зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 014/08-112-6396/П.

23.08.2018 року між ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" та фінансовою компанією "Укрфінанс Груп" було укладено договір про відступлення права вимоги по вищевказаному кредитному договору № 014/08/-112/6396.

27.08.2018 року між фінансовою компанією "Укрфінанс Груп" та мною, ОСОБА_4 укладено договір № 027-08/18/4 про відступлення прав вимог по вищевказаному кредитному договору № 014/08-112/6396.

Станом на 01.01.2019 року кредитні зобов`язання по договору № 014/08-112/6396 виконані в повному обсязі.

З огляду на вищезазначене, я, ОСОБА_4 , стверджую, що жодних фінансових претензій до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маю.»

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

В той же час, колегія суддів зазначає, що дана заява не може бути належним доказом відсутності у ОСОБА_1 зобов`язань перед ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", адже апелянт на підтвердження обставин, викладених в заяві, не надала договір про відступлення права вимоги між ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" та фінансовою компанією "Укрфінанс Груп" по кредитному договору № 014/08/-112/6396 та договір між фінансовою компанією "Укрфінанс Груп" та ОСОБА_4 № 027-08/18/4 про відступлення прав вимог, також відсутні будь-які платіжні документи, що повинні підтверджувати повне погашення боржником в особі ОСОБА_1 зобов`язань перед ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" або перед новим кредитором.

З огляду на викладене вище, станом на дату звернення до суду із заявою про затвердження плану реструктуризації заборгованість перед AT «Райффайзен Банк Аваль» та Центральним відділом ДВС ПМУМЮ (м.Одеса) існувала, однак інформацію про цю заборгованість не було відображено боржником ані в заяві, ані в наданих суду деклараціях про майновий стан боржника.

Суд першої інстанції вірно встановив, що наявність у боржника декількох кредиторів унеможливлює задоволення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім того, відповідно до положень абз. 7 п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

Отже, передумовою звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за особливостями п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ є відповідне звернення до банку та отримання від нього кандидатури оцінювача, та визначення цим оцінювачем ринкової вартості квартири, що забезпечує вимоги банку.

Вказані докази відповідного звернення боржника до банку та отримання від нього кандидатури оцінювача заявником суду не надані.

В той же апелянт надав висновок ТОВ «Антан-Юг» про вартість майна у вигляді 2-х кімнатної квартири на 9-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Даний висновок оцінювача було виготовлено на замовлення самого боржника ОСОБА_1 .

За таких обставин, наданий суду звіт з оцінки квартири не може бути розцінений як належне виконання боржником приписів п. 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо наданого заявником плану реструктуризації, колегія суддів зазначає наступне.

Абз.4 п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ встановлено, що господарський суд на підготовчому засіданні розглядає план реструктуризації, доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування статті 126 цього Кодексу та заперечення кредитора. За результатами розгляду на підготовчому засіданні господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації, передбаченого цим пунктом, або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Боржником до заяви додано документ, названий «План реструктуризації боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи Сельдемірової Анни Вікторівни» наступного змісту:

«Сума, що підлягає погашенню 850500,0 грн. (сума розрахована за формулою: сума погашення = ринкова вартість квартири, що визначена суб`єктом оціночної діяльності саном на 08.09.2021р. 10% у відповідності до абзацу 11 та 12 пункту 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» в редакції Закону № 1382-ІХ від 13.04.2021р. так як житлова площа квартири не перевищує 13,55 кв.м на кожного члена сім`ї боржника). Строк погашення вимог забезпеченого кредитора 15 років (строк погашення застосований у відповідності до абзацу 14 пункту 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» в редакції Закону № 1382-ІХ від 13.04.2021р.). Сума щомісячного погашення (без урахування відсотків): 850500,0/15/12 = 4725,00 грн. Ставка річних процентів, що буде застосовано для плану реструктуризації 9,39% (До суми, що підлягає погашенню, застосовується наступний відсоток за користування коштами (відсоток річних) UIRD + 1%. Ставка UIRD по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на 12 місяців станом на 09.09.2012р. у відповідності до даних агентства «Thomson Reuter» складає 8,39%). Розрахунок процентів станом на 09.09.2021р. 850500,0*9,39%/12 = 6655,16 грн. Загальна сума погашення за зобов`язаннями буде складатися з тіла кредиту та фактично нарахованих відсотків.»

До даного плану реструктуризації додано Графік реструктуризації (розрахований у відповідності до вище вказаних розрахунків) (т.1 а.с.100-103)

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (ст.1 КУзПБ).

Судом першої інстанції було вірно зазначено, що боржником має бути наданий на розгляд реальний (виконуваний) проект плану реструктуризації і цей проект має зрозуміло відображувати способи, джерела, порядок, графік, тощо виконання зобов`язань, які пропонуються задля розрахунку з кредитором у відповідності по п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

З розділу ІІ декларацій «Відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України» слідує, що будь-які доходи, в тому числі і заробітна плата, у боржника відсутні і боржник не пояснює яким чином вона планує здійснення платежів за запропонованим планом реструктуризації.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданий боржником план реструктуризації не є реальним та виконуваним.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено, що станом на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у порядку пункту 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства, заявником не було дотримано вимог чинного законодавства щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Що в свою чергу є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Посилання апелянта на те, що підстави для відмови в відкритті провадження у справі про неплатоспроможність чітко передбачені частиною 6 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки в даному випадку боржник намагається застосувати спеціальну процедуру, порядок та умови застосування якої визначено саме пунктом 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства, в тому числі щодо відмови у відкритті провадження по справі. Таким чином недотримання вимог даного пункту є самостійною підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність № 915/1382/21 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність № 915/1382/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність № 915/1382/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2021 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність № 915/1382/21 залишити без змін.

Витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до абз. 5 п. 5 «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства ухвала господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.09.2022.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: С.В. Таран

І.Г. Філінюк