ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022м. ДніпроСправа № 904/2089/22
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)", с. Макорти Дніпропетровської області

про стягнення 25 075,38грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" заборгованість у розмірі 25 075,38 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 18 547,26грн.;

- 3 % річних у розмірі 902,33 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 5 625,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №29В490-11859-20 від 02 вересня 2020 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 01.12.2020 по 15.07.2022 у сумі 902,33 грн. та інфляційні збитки за період з грудня 2020 року по червень 2022 року.

Відповідач у відзиві на позов проти заявлених вимог заперечує та зазначає, що зазначений позивачем договір надання послуг №29В490-11859-20 від 02.09.2022 з Державною установою "Софіївська виправна колонія (№45)" не укладався, згідно матеріалів документообігу відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку установи такий договір не значиться.

Позивачем в липні 2020 року надавалась пропозиція укласти договір надання послуг, але через наявність помилок та інших неузгодженостей, відсутність бюджетних коштів на оплату послуг, зазначена пропозиція установою відповідачем не була прийнята, договір не підписувався. Таким чином, вважаємо, що спірний договір №29В490-11859-20 від 02.09.2020 є неукладеним, тобто неіснуючим, що має наслідком відсутність предмету спору.

В уточненому відзиві на позов відповідач зазначає, що відповідно до п.п. 8, 9, 10 положення начальник виправної колонії діє без довіреності від імені виправної колонії, у разі його відсутності його функціональні обов`язки виконує заступник начальника виправної колонії згідно із розподілом повноважень.

Зазначений позивачем договір підряду №29В490-11859-20 від 02.09.2020 з державною установою "Софіївська виправна колонія (.№45)" був дійсно підписаний уповноваженою особою, але без відповідного попереднього погодження договору посадовими особами установи, відповідальних за ведення договірної роботи та бухгалтерський вимог бюджетного законодавства, зокрема:

- на дату підписання договору бюджетні призначення - кошти спеціального фонду по КЕКВ 2240 були відсутні, що підтверджується звітом за 2020 рік про надходження і використання коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень (форма №4-2д);

- акт виконаних робіт від 20.11.2020 підписаний не уповноваженою особою відповідача старшим інспектором (з організації речового та побутового забезпечення) відділу інтендантського та господарського забезпечення лейтенантом внутрішньої служби Пащенко С.О., який відповідно до приписів ст.92 ЦК, та чинного положення не мав належного обсягу цивільної дієздатності.

- через відсутність бюджетних призначень після підписання сторонами договір не був зареєстрований в територіальному управлінні Державної казначейської служби відповідно до порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Мінфіну від 02.03.2012 № 309;

- частиною 3 ст. 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість;

- з урахуванням наявних порушень при підписанні договору, річний план закупівлі послуг інженерно-геодезичних вишукувань, звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель не оприлюднювались на веб-порталі уповноваженого органу "Prozorro", як це передбачено ч. 3 ст.3 Закону "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII (з наступними змінами).

Відповідач вважає, що, укладаючи договір про надання послуг №29В490-11859-20 від 02.09.2020 без кошторисних бюджетних призначень, сторони порушили вимоги ч.3, ч. 4 ст. 48, ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, ч. 10 ст. 3, ч.3 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на 02.09.2020), у зв`язку з чим такий договір вважається недійсним з моменту укладення. Крім того, належних доказів реального виконання позивачем інженерно-геодезичних вишукувань по об`єкту системи газопостачання відповідно до вимог ДБН А.2.1-1-2008 не надано, а тому позовні вимоги позивача про стягнення коштів за роботи, які фактично не були виконані, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповіді на відзив позивач повністю підтримує заявлені вимоги.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2022 справу №904/2089/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2020 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі виконавець, позивач) та Державною установою "Софіївська виправна колонія (№45)" (далі замовник, відповідач) було укладено договір № 29В490-11859-20 підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання (далі договір).

Відповідно до розділу I договору виконавець зобов`язується виконати роботи з реконструкції системи газопостачання об`єкта замовника (Державна установа "Софіївська виправна колонія (№45)", що знаходиться за адресою: 53121, Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, с. Макорти, вул. Центральна. Реконструкцією передбачається організація комерційного вузла обліку газу з обладнанням засобами дистанційної передачі даних та заміна ШГРП), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх, в порядку та на умовах передбачених цим договором.

Пунктами 1, 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 розділу II договору передбачено, що реконструкція системи газопостачання об`єкту замовника передбачає поетапне виконання виконавцем наступних робіт:

- виконання інженерно-геодезичних вишукувань на реконструкцію системи газопостачання об`єкта замовника (п.1.1);

- розробка проектно-кошторисної документації на реконструкцію системи газопостачання об`єкта замовника (п.1.2);

- будівництво та введення в експлуатацію системи газопостачання об`єкта замовника (п.1.3);

- пуск газу в газове обладнання об`єкту газопостачання (п.1.4).

Відповідно до пункту 3 розділу II реконструкція здійснюється на підставі технічних умов №ДрО2.2-Тур-1112-О818 від 07.08.2018 зі змінами від 12.11.2019, та відповідно до вимог проектно-кошторисної документації на реконструкцію системи газопостачання об`єкту замовника, розробку якої забезпечує виконавець.

Пунктом 1 розділу III договору передбачено, що вартість робіт, вказаних в п. 1.1 розділу II договору складає 18 547,26 грн., у тому числі ПДВ 3 091,21 грн. Замовник сплачує на поточний рахунок виконавця протягом 10 (десяти) днів з дати підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Після виконання кожного етапу робіт виконавець надає замовнику для підписання акт приймання-передачі виконаних робіт (п. 1, розділу V).

Відповідно до п. 2 розділу V договору замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту одержання від виконавця такого акту підписати і повернути виконавцю. У разі неповернення замовником у вказаний строк підписаного акту приймання-передачі виконаних робіт та/або ненадання письмових зауважень, роботи вважаються прийнятими замовником та такими, що підлягають оплаті.

При наявності зауважень або виявлених недоліків, сторони складають двосторонній акт в якому перераховуються недоліки, причина їх виникнення та вказуються терміни усунення. Виконавець протягом (п`яти) робочих днів від дня складання акту направляє замовнику обґрунтовану відмову від проведення робіт з подальшого усунення недоліків (якщо вони виникли не з вини виконавця) або проводить відповідні роботи. Замовник в будь-якому разі зобов`язаний сплатити фактично виконані виконавцем роботи (п. 3, розділу V).

Пунктом 1 розділу VII договору передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.1,2 розділу Х).

На виконання вимог договору виконавцем складено кошторис на вишукувальні роботи, загальна вартість робіт по якому становить 18 547, 26 грн. (а. с. 10).

На підтвердження факту того, що виконавцем виконані всі передбачені договором та кошторисом роботи з реконструкції системи газопостачання на користь замовника, свідчить підписаний між сторонами акт виконаних робіт від 20.11.2020 згідно договору на загальну суму 18 547, 26 грн.

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18 547,26грн., 3 % річних у розмірі 902,33 грн., втрат від інфляції у розмірі 5 625,79 грн.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором підряду.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України).

Положеннями статей 843, 844 Цивільного кодексу передбачено, що ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу і може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Статтею 854 цього Кодексу визначено порядок оплати за договором підряду. Так, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Уклавши вищевказаний договір, у виконавця та замовника виникли зобов`язальні правовідносини один перед одним, а саме: у виконавця Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"- виконати роботи з реконструкції системи газопостачання, а у замовника Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" - прийняти та оплатити їх.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ замовник оплачує вартість виконаних робіт протягом 10 днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Виконавцем виконані всі передбачені договором та кошторисом роботи з реконструкції системи газопостачання на користь замовника, про що свідчить підписаний сторонами акт виконаних робіт від 20.11.2020 на суму 18547,26грн.

З урахуванням викладеного, строк оплати виконаних робіт за договором підряду настав 30.11.2020.

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 18 547,26грн. відповідачем відповідно до положень статей 13,74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18 547,26грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути три відсотки річних за період прострочки з 01.12.2020 по 15.07.2022 у сумі 902,33грн. та інфляційні збитки за період з грудня 2021 року по червень 2022 року розмірі 5 625,79 грн.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та втрат від інфляції, судом встановлено їх арифметичну вірність.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 25 075,38 грн, з яких: основний борг у сумі 18 547,26грн., 3% річних у сумі 902, 33грн, втрати від інфляції у сумі 5 625,79грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що укладаючи договір про надання послуг №29В490-11859-20 від 02.09.2020 без кошторисних бюджетних призначень, сторони порушили вимоги ч. 3, ч. 4 ст. 48, ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, ч. 10 ст. 3, ч. 3 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на 02.09.2020), у зв`язку з чим на момент укладення такий договір вже вважається недійсним з моменту укладення. Крім того, належних доказів реального виконання позивачем інженерно-геодезичних вишукувань по об`єкту системи газопостачання відповідно до вимог ДБН А.2.1-1-2008 не надано, а тому позовні вимоги позивача про стягнення коштів за роботи, які фактично не були виконані, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд відхиляє зазначені доводи відповідача з огляду на таке.

Так, позовні вимоги позивача до відповідача ґрунтуються на договорі про надання послуг №29В490-11859-20 від 02.09.2020, підписання якого відповідачем не заперечується.

Доказами реального здійснення господарської операції є первинні документи, які підтверджують надання послуг з реконструкції системи газопостачання.

У спірних правовідносинах належним і допустимим доказом надання виконавцем послуг є виключно підписаний обома сторонами акт виконаних робіт, як єдина підстава для здійснення розрахунків за цим договором. Акти виконаних робіт підписаний представниками сторін та скріплений печаткою.

Пунктом 1 розділу III договору передбачено, що вартість робіт, вказаних в п. 1.1 розділу II договору складає 18 547,26 грн., у тому числі ПДВ 3 091,21 грн. Замовник сплачує на поточний рахунок виконавця протягом 10 (десяти) днів з дати підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Після виконання кожного етапу робіт виконавець надає замовнику для підписання акт приймання-передачі виконаних робіт (п. 1, розділу V).

Відповідно до п. 2 розділу V договору замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту одержання від виконавця такого акту підписати і повернути виконавцю. У разі неповернення замовником у вказаний строк підписаного акту приймання-передачі виконаних робіт та/або ненадання письмових зауважень, роботи вважаються прийнятими замовником та такими, що підлягають оплаті.

При наявності зауважень або виявлених недоліків, сторони складають двосторонній акт в якому перераховуються недоліки, причина їх виникнення та вказуються терміни усунення. Виконавець протягом (п`яти) робочих днів від дня складання акту направляє замовнику обґрунтовану відмову від проведення робіт з подальшого усунення недоліків (якщо вони виникли не з вини виконавця) або проводить відповідні роботи. Замовник в будь-якому разі зобов`язаний сплатити фактично виконані виконавцем роботи (п. 3, розділу V).

На дату підписання Акту виконаних робіт від 20.11.2020 до договору підряду сторони претензій один до одного не мали, акт підписаний без зауважень.

Щодо посилань відповідача на недійсність договору підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання, як такого, що підписаний з порушенням вимог ч. 3, ч. 4 ст. 48, ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, ч. 10 ст. З, ч. З ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на 02.09.2020).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на 02.09.2020), до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, зокрема належать: органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що цей Закон застосовується зокрема: до замовників, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 2 цього Закону, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарі), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом.

Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель або застосування цього Закону, зокрема положень частини третьої статті 10 цього Закону (ч.10 ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі").

Нормами ст.13 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачені процедури закупівлі. Так, ч.1 ст.13 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог.

Замовник здійснює закупівлі, передбачені частиною першою цієї статті, шляхом використання електронної системи закупівель (ч.3 ст.13 Закону України "Про публічні закупівлі").

Відповідно до п.28 ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі", спрощена закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг, вартість яких дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього закону.

При цьому, спрощена закупівля проводиться замовником із застосуванням електронного аукціону відповідно до статті 30 цього Закону (п.1 ст.14 Закону України "Про публічні закупівлі").

Отже, процедури закупівлі та спрощені закупівлі, визначені Законом України "Про публічні закупівлі" здійснюються лише шляхом використання електронної системи закупівель.

Проте, ч.3 ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що у разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг, вартість яких не перевищує 50 тисяч гривень, замовник повинен дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель та може використовувати електронну систему закупівель, у тому числі електронні каталоги для закупівлі товарів. У разі здійснення таких закупівель без використання електронної системи закупівель замовник обов`язково оприлюднює в електронній системі закупівель відповідно до статті 10 цього Закону звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель.

Договір був укладений між Позивачем та Відповідачем без використання електронної системи закупівель, оскільки вартість робіт передбачених Договором не перевищувала 50 тисяч гривень.

Обов`язок передбачений ч.3 ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо оприлюднення в електронній системі закупівель відповідно до статті 10 цього Закону звіту про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель покладався на відповідача.

Вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього встановлено статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару (п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі").

Забороняється укладення договорів про закупівлю, що передбачають оплату замовником, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.3 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Оскільки, Законом України "Про публічні закупівлі" дозволяється укладення договорів про закупівлю без використання електронної системи закупівель, у разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг, вартість яких не перевищує 50 тисяч гривень, з урахуванням норми ч.3 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" це і є тим випадком, коли не забороняється укладення договорів про закупівлю, що передбачають оплату замовником, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, які здійснюються лише шляхом використання електронної системи закупівель.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №89 від 19.07.2022 (а.с. 7).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, судовий збір покладається на відповідача повністю у сумі 2 481,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" про стягнення 25 075,38грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" (53121, с. Макорти Дніпропетровська область, вул. Центральна, ідентифікаційний код 08562973) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченко буд.2, ідентифікаційний код 03340920) заборгованість у розмірі 18 547 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок сім)грн 26 коп., три відсотки річних у розмірі 902 (дев`ятсот дві)грн 33 коп., втрати від інфляції у розмірі 5 625 (п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять)грн 79 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна)грн 00 коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 14.09.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва