ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.09.2022м. СумиСправа № 920/155/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/155/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Суми-Агро (вул. Гаврилка Михайла, 15, с. Рунівщина, Полтавський район, Полтавська область, 38730),

до відповідачів: 1) Фермерського господарства Сівагро (вул. Центральна, 139,

с.Розсоші, Великописарівський район, Сумська область, 42813),

2) Комишанської сільської ради (вул. Київська, 1, с. Комиші, Охтирський район, Сумська область, 42721),

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ),

про визнання незаконними та скасування рішень, припинення права оренди,

представники учасників справи:

від позивача Іванова О.І.;

від першого відповідача ОСОБА_3 ;

від другого відповідача не з`явився;

від третіх осіб не з`явились;

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву (вх. № 550 від 16.02.2022), в якій просить суд: визнати незаконними та скасувати рішення, прийняті державним реєстратором Комишанської сільської ради про реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 2,1393 га, за кадастровим номером :12:007:0077, на підставі договору оренди землі б/н укладеного між орендарем ФГ Сівагро та орендодавцями: ОСОБА_1 (Ѕ частки), ОСОБА_2 (Ѕ частки); припинити за ФГ Сівагро право оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:007:0077, площею 2,1393 га, яка розташована на території Добрянської сільської ради.

Ухвалою від 26.04.2022 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/155/22, призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 30.05.2022, 12:00; надав відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк для подання відповіді на відзив; надав відповідачам семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

У судовому засіданні 30.05.2022, за участю представників позивача та першого відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 15.06.2022, 12-00; забезпечення участі представника позивача у судовому засіданні 15.06.2022 о 12-00 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

07.06.2022 перший відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 2134/22 від 07.06.2022), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що позивач не подав невід`ємних додатків до договору оренди земельної ділянки від 04.03.2008, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ Компанія Суми-Агро, зокрема, акту приймання-передачі об`єкта оренди; доказів сплати орендної плати. Оскаржуване право оренди за першим відповідачем було зареєстроване на підставі договорів, укладених 17.12.2020 та 22.12.2020 між ФГ Сівагро та власниками земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями в рівних частинах по Ѕ частці ОСОБА_4 ; договори недійсними не визнавалися.

13.06.2022 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 2298/22 від 13.06.2022), в якій заперечує щодо викладених обставин у відзиві на позовну заяву у повному обсязі. Позивач зазначає, що 04 березня 2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ Компанія Суми-Агро укладено договір оренди земельної ділянки (земельного паю), який зареєстрований у Великописарівському відділенні Сумської регіональної філії ДП Центрі ДЗК 03.11.2008 за № 04. Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 04.03.2008 проведена належним чином та у відповідності до чинного на той час законодавства; договір є укладеним, чинним та дійсним. Протягом дії договору товариство постійно користувалось земельною ділянкою та сплачувало орендну плату орендодавцю у період з 2008 року по 2013 рік включно. Жодних претензій щодо несплати орендної плати на адресу позивача від орендодавця не надходило. ТОВ Компанія Суми-Агро належним чином виконувало договір оренди земельної ділянки від 04.03.2008, а отже підстави для розірвання договору відсутні. Державним реєстратором Комишанської сільської ради при проведенні державної реєстрації речового права ФГ Сівагро на земельну ділянку за кадастровим номером :12:007:0077 належним чином не перевірено наявність права оренди на зазначену ділянку ТОВ Компанія Суми-Агро, внаслідок чого неправомірно здійснено повторну реєстрацію права оренди.

Ухвалою від 15.06.2022 господарський суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; звернувся до органу реєстрації із запитом в порядку ст. 176 ГПК України щодо місця проживання фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; відклав підготовче засідання у справі з повідомленням сторін на 06.07.2022, 11:30; забезпечив участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Суми-Агро" у судовому засіданні 06.07.2022 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

Згідно зі ст. 176 ГПК України господарський суд 17.06.2022 звернувся до Великописарівської селищної ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

21.06.2022 перший відповідач подав заперечення (вх. № 2542/22 від 21.06.2022), в якому зазначає, що відповідно до договору оренди, який наданий позивачем до позовної заяви, передача земельної ділянки в оренду здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі, що є невід`ємною частиною договору. Акт приймання-передачі земельної ділянки позивач не подав. Також позивач не подав доказів намагання сплатити з 2014 року орендну плату орендодавцю та доказів відмови орендодавця від її отримання. Оскільки передача земельної ділянки в оренду за актом приймання-передачі не відбулась, позивач не може захистити та поновити право оренди земельної ділянки, якого у ТОВ "Компанії "Суми-Агро" не існує.

21.06.2022 за вх. №2527/22 Великописарівська селищна рада надала інформацію щодо місця проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні 06.07.2022, за участю представників позивача та першого відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про зобов`язання позивача надіслати на адресу третіх осіб заяви по суті справи (позовну заяву - листом з описом вкладення), зобов`язання першого відповідача надіслати на адресу третіх осіб заяви по суті (відзив на позовну заяву та заперечення), докази надсилання подати суду; протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.08.2022, 11-00; забезпечення участі представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; повідомлення другого відповідача та третіх осіб про дату, час та місце підготовчого засідання в порядку 120 ГПК України.

15.07.2022 позивач подав клопотання (вх. № 3083/22 від 15.07.2022), в якому просить суд долучити до матеріалів справи № 920/155/22 докази надсилання позовної заяви третім особам, а саме: копію опису вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_1 , копію опису вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_2 , копії фіскального чеку та накладної.

17.08.2022 перший відповідач подав додаткові пояснення (вх. № 3677 від 17.08.2022), в яких зазначає, що позивач не сплачував орендну плату за договором від 04.03.2008 у 2008, 2011, 2012 роках та в період з 2014 по 2020 рік, навіть з урахуванням наданих позивачем доказів сплати орендної плати, а тому відповідно до вимог пункту д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, ч. 4 ст. 31 Закону України Про оренду землі та пункту 35 договору, він є припиненим через систематичну несплату орендної плати. 28.06.2022 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 надіслали ТОВ Компанії Суми-Агро заяву про припинення договору оренди земельної ділянки від 04.03.2008 в односторонньому порядку з 2014 року через систематичну несплату орендної плати.

Ухвалою від 17.08.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 12.09.2022, 11:30; забезпечив участь представника позивача у судовому засіданні 12.09.2022 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (програмне забезпечення EasyCon).

19.08.2022 представник першого відповідача на виконання вимог ухвали суду від 06.07.2022 подав докази направлення третім особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17.08.2022 заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву та заперечення).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

4 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір оренди земельної ділянки (земельного паю), за умовами якого в оренду позивачу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передається земельна ділянка на території Добрянської сільської ради, загальною площею 2,139 га, що належить ОСОБА_4 відповідно до державного акта № 029737.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі (п. 18 договору). Орендна плата сплачується орендарем у розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (натуроплатою 70% та послугами 30%) у строк до 01.01. наступного року (п. 7,10 договору).

Договір укладено на 25 років з дня набрання ним чинності. Договір набуває чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації (п. 6, 42 договору).

Договір оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008 зареєстрований у Великописарівському відділенні Сумської регіональної філії ДП Центрі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель 03.11.2008 зроблено запис за № 04.

Відповідно до матеріалів справи, 04.09.2015 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 2,1393 га кадастровий номер :12:007:0077 за ОСОБА_2 (1/2 частина) та за ОСОБА_1 (1/2 частина), які є спадкоємцями ОСОБА_4 (свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.09.2015, а.с. 95, 103).

17.12.2020 та 22.12.2020 між ОСОБА_2 та першим позивачем, ОСОБА_1 та першим відповідачем укладені договори оренди землі, за умовами яких першому відповідачу в строкове платне користування передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :12:007:0077, загальною площею 2,139 га, яка знаходиться на території Добрянської сільської ради і належить орендодавцям на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 04.09.2015. Договори укладено строком на 30 років.

Право оренди першого відповідача на спірну земельну ділянку зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрація іншого речового права) 17.12.2020 (а.с. 101-102) та 26.12.2020 (а.с. 109-110). Підстава для державної реєстрації договори оренди землі від 17.12.2020 та 22.12.2020; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 55827596 від 21.12.2020 та індексний номер 55986114 від 29.12.2020; номери записів про інше речове право 39821035 та 39968926; державний реєстратор Максакова Алла Миколаївна, Комишанська сільська рада Охтирського району Сумської області.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимоги ТОВ «Компанія «Суми-Агро» про визнання незаконними та скасування рішень, прийнятих державним реєстратором Комишанської сільської ради про реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 2,1393 га, за кадастровим номером :12:007:0077, на підставі договорів оренди землі б/н, укладених між орендарем ФГ Сівагро та орендодавцями: ОСОБА_1 (Ѕ частки), ОСОБА_2 (Ѕ частки); припинення за ФГ Сівагро право оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на час прийняття оскаржуваних рішень, через неналежне виконання державним реєстратором обов`язків під час розгляду заяв першого відповідача про державну реєстрацію права користування та реєстрації такого права, факт існування реєстрації права позивача на користування спірною земельною ділянкою залишився поза увагою, що призвело до подвійної державної реєстрації. Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди зареєстроване первинно та не припинялося.

Посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 позивач зазначає, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

При цьому позивач вказує на відсутність порушення права оренди позивача з боку орендодавців третіх осіб, відсутність підстав для наявності спору між позивачем та власниками земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

За змістом частини 1 статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, який має на меті розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК.

Так, за частиною 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 6); справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (пункт 10); інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункт 15).

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Водночас, за змістом частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на землю, реєстрації або обліку прав на землю, яка (права на яку) є предметом спору, сторонами яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, розглядаються в порядку господарського судочинства, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи, що виникають із земельних правовідносин, за винятком тих, розгляд яких визначено в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

Разом із цим критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Визначаючи юрисдикцію спору, необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі.

Позивач у позовній заяві зазначає, що є орендарем земельної ділянки кадастровий номер :12:007:0077 на підставі чинного діючого договору від 4 березня 2008 року, укладеного між ним та ОСОБА_4 , спадкоємцями якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - фізичні особи, власники земельної ділянки.

Однак, позивач дізнався про реєстрацію 17.12.2020 та 26.12.2020 права оренди стосовно цієї земельної ділянки за першим відповідачем на підставі договорів оренди землі б/н, укладених між орендарем ФГ Сівагро та орендодавцями: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Тобто, спір у цій справі виник внаслідок незаконної, на думку позивача, реєстрації державним реєстратором права оренди за іншим орендарем (першим відповідачем), на той час як правовідносини на підставі договору оренди між позивачем і фізичними особами (власниками орендованої земельної ділянки), які у цій справі є третіми особами, на відповідні дати реєстрації права не припинилися.

З урахуванням зазначених обставин, спір виник із приводу порушення права позивача як орендаря внаслідок укладення договорів оренди щодо спірної земельної ділянки її власниками з іншим орендарем і пов`язаний з діями фізичних осіб - власників земельної ділянки, які є орендодавцями за договорами оренди з різними орендарями, одним з яких є позивач.

Такий спір має розглядатися як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Тобто оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між учасниками орендних правовідносин про право цивільне, а саме про право на оренду конкретної земельної ділянки.

Цей спір стосується захисту цивільного права, зокрема випливає із договірних відносин, є приватноправовим і за суб`єктним складом має розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичних осіб - власників земельної ділянки.

Неоспорювання позивачем дій третіх осіб (власників земельної ділянки) не може бути підставою для розгляду спору господарськими судами, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків цих фізичних осіб і спір у позивача виник саме із власниками земельної ділянки як орендодавцями.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі № 657/33/19.

Оскільки позивач оспорює рішення державного реєстратора, прийняті за наслідком укладення договорів оренди власниками земельної ділянки (третіми особами) та першим відповідачем, то предмет спору, як і результат його вирішення, безпосередньо стосується прав і обов`язків не тільки першого відповідача, а й фізичних осіб - власників земельної ділянки.

Отже, належними сторонами справи у цьому спорі є позивач, перший відповідач і власники земельної ділянки, які є стороною (орендодавцем, власником) договорів, укладених із позивачем та першим відповідачем.

Доказів того, що фізичні особи - власники земельної ділянки мають статус підприємців матеріали справи не містять, у зв`язку з чим справа у цьому спорі не належить до юрисдикції господарських судів відповідно до пункту 6 частини 1 статті 20 ГПК України та має бути розглянута за правилами цивільного судочинства.

Вказаної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2019 у справі № 920/40/19.

Отже, зважаючи на характер правовідносин у цій справі та суб`єктний склад, даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, у зв`язку з чим відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі.

Аналогічної правової позиції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у подібних відносинах дотримується Верховний Суд у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 922/808/19.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 231, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 920/155/22 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 15.09.2022.

Суддя Д. В. Вдовенко