ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року м.Дніпро Справа № 925/1429/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Чус О.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: Радченко С.О. (поза межами суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21 (суддя Поліщук Г.Б., повне рішення складено 21.02.2022)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство", с. Гельмязів, Золотінський район, Черкаська область

до відповідача Фізичної особи-підприємця Мартищенка Богдана Леонідовича, м. Олександрія, Кіровоградська область

про розірвання договору та стягнення 92 665,61 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мартищенка Богдана Леонідовича, в якому просило:

- розірвати договір купівлі-продажу від 22.04.2021 №2204, укладений між Фізичною особою-підприємцем Мартищенком Богданом Леонідовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство";

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Мартищенка Богдана Леонідовича на свою користь 69 000,00 грн коштів, сплачених за обладнання, 4 000,00 грн коштів за доставку обладнання, 19 044,00 грн збитків від простою підприємства, 3 % річних у розмірі 529,57 грн, інфляційні втрати в розмірі 92,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору купівлі продажу №2204 від 22.04.2021 відповідач поставив позивачу обладнання, яке не могло використовуватися за призначенням через виявлені позивачем істотні недоліки його якості, про що позивач одразу повідомив відповідача, однак останній залишив всі звернення без уваги; вказане призвело до простою підприємства позивача у зв`язку з неможливістю виконати зобов`язання за іншим договором, для виконання якого був необхідний просіювач барабанний, сума збитків становить 19 044,00 грн. Позивач вважає, що в діях відповідача наявне істотне порушення умов договору купівлі продажу №2204 від 22.04.2021, що відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України є підставою для його розірвання в судовому порядку та стягнення з відповідача вартості обладнання в сумі 69 000,00 грн, 4 000,00 грн коштів за доставку обладнання, 19 044,00 грн збитків від простою підприємства, 3 % річних у розмірі 529,57 грн, інфляційних втрат в розмірі 92,04 грн.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21 в задоволенні позову відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" на користь Фізичної особи-підприємця Мартищенка Богдана Леонідовича 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем не доведено факту поставки відповідачем товару неналежної якості з огляду на те, що позивач не здійснював виклик представника продавця для складання акту про приховані недоліки, акт складений покупцем одноособово, тому він не є належним та допустимим доказом поставки неякісного товару; позивачем не доведено наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує можливість розірвання договору в судовому порядку.

Не погодившись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом неправильно та неповно встановлені обставини справи;

- після отримання обладнання позивач одразу зателефонував відповідачу та повідомив, що воно має недоліки, однак відповідач зазначив, що не має наміру приїхати та що позивач має прийняти рішення на власний розсуд, тому акт про невідповідність продукції від 22.05.2021 був складений позивачем в односторонньому порядку;

- відповідач, надавши позивачу право самостійно обстежити обладнання, погодився з виявленими недоліками та в подальшому на звернення позивача не реагував, внаслідок чого позивач був змушений вимагати повернення коштів та розірвання договору;

- позивач виконав вимоги ст. 678 Цивільного кодексу України, здійснив відмову від договору та запропонував відповідачу забрати поставлене обладнання та повернути сплачені грошові кошти за нього;

- дії відповідача є недобросовісними, він не вчинив жодних дій щодо усунення недоліків поставленого обладнання та не має наміру виконати умови договору на належному рівні;

- судом залишено поза увагою, що позивач звернувся до керівника Золотоніської окружної прокуратури з заявою про призначення товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні №000392, яка була задоволена постановою дізнавача сектору Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 02.11.2021, призначено судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлене наступне питання: «Чи відповідає досліджуваний просіювач барабанний марки «ПС -4000» характеристикам та комплектації, зазначеним у наданому технічному паспорті?;

- судом проігноровано вимоги ст. 99 Господарського процесуального кодексу України та з власної ініціативи не призначено експертизу у справі;

- згідно висновку судової експертизи від 18.05.2022 №СЕ-19/124-21/13262-ТВ спірне обладнання має розбіжність за технічними ознаками, наведеними в паспорті, виявлена розбіжність за діаметром кілець робочого барабану (нерадіальність кілець) та за загальними габаритними розмірами; апелянт просив врахувати цей доказ під час розгляду апеляційної скарги та зазначив про неможливість його подачі до суду першої інстанції через незавершення експертизи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.06.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Кіровоградської області матеріали справи №925/1429/21; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/1429/21.

21.06.2022 справа №925/1429/21 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

27.06.2022 у зв`язку з відпусткою судді Чус О.В. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження по справі №925/1429/21 здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Дарміна М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2022 зазначеною колегією суддів прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21 до свого провадження для вирішення питання відкриття апеляційного провадження; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" процесуальний строк на оскарження рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21; зупинено дію рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 13.09.2022.

08.07.2022 Фізичної особи-підприємця Мартищенка Богдана Леонідовича до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- твердження апелянта про неодноразове повідомлення відповідача про поставку неякісного товару та про необхідність прибуття для прийняття його за якістю не підтверджується матеріалами справи;

- покупець (отримувач) продукції має право складати акти про невідповідність поставленої продукції вимогам щодо якості тільки у випадку, якщо постачальником надано згоду на одностороннє приймання продукції;

- акт про невідповідність продукції від 22.05.2021 не є належним та допустимим доказом поставки неякісного товару;

- позивач не звертався до суду з клопотанням про проведення експертизи у справі №925/1429/21;

- наданий позивачем висновок експерта Черкаського Науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України Шматкова Р.П. №СЕ-19/124-21/13262-ТВ від 18.05.2022 не є належним та допустимим доказом у справі, не відповідає вимогам ст. 98 Господарського процесуального кодексу України та не містить, зокрема, відповіді на питання, чи був поставлений відповідачем товар неналежної якості, або обладнання вийшло з ладу внаслідок його неправильної експлуатації;

- відповідач попередив позивача, що поставлене обладнання та його складові частини можуть мати розбіжності за розмірами від того, що зазначено у керівництві з експлуатації та технічному паспорті ( зазначено в технічному паспорті на обладнання);

- є відсутніми підстави для відмови позивача від договору на підставі ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України та докази такої відмови у справі №925/1429/21 відсутні;

- відсутні умови для розірвання договору в судовому порядку на підставі ст. 651 Цивільного кодексу України;

- відсутні докази понесення позивачем витрат на доставку обладнання в сумі 4 000,00 грн, простою позивача та понесення ним збитків в сумі 19 044,00 грн та підстави для задоволення похідних позовних вимог.

08.07.2022 від Фізичної особи-підприємця Мартищенка Богдана Леонідовича до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 13.09.2022, та всіх наступних судових засідань за участю його представника адвоката Радченко С.О. в режимі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2022 судове засідання у справі, призначене на 13.09.2022, та всі наступні судові засідання визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Фізичної особи-підприємця Мартищенка Богдана Леонідовича адвоката Радченко С.О. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

12.09.2022 у зв`язку з виходом з відпустки судді Чус О.В. по справі № 925/1429/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В. суддів Кощеєва І.М., Чус О.В., якою справу прийнято до свого провадження ухвалою суду від 13.09.2022.

У судовому засіданні 13.09.2022 представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21 без змін, покласти витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційній інстанції на позивача.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом надіслання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2022 на електронну адресу, зазначену ним в поданій апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2021 між Фізичною особою-підприємцем Мартищенко Богданом Леонідовичем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське РТП" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №2204 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупця просіювач барабанний (далі - обладнання), а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти обладнання та сплатити за нього певну грошову суму. Найменування, кількість, комплектність та технічні характеристики обладнання визначаються в Специфікації (додаток №1 до цього договору), яка після підписання сторонами стає невід`ємного частиною даного договору (п. 1.2. договору).

Згідно п. 2.1. договору ціна обладнання становить 69 000,00 грн за одну одиницю товару.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що оплата обладнання за ціною, визначеною в п.2.1. цього договору, здійснюється покупцем наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 50 % від ціни обладнання - протягом 5 банківських днів з дати укладення цього договору;

- інша частина в розміри 50% від ціни обладнання - протягом 5 банківських днів з моменту отримання повідомлення від продавця про готовність обладнання до передачі покупцеві.

Продавець забезпечує готовність обладнання до передачі покупцеві протягом 21 календарного дня з дати оплати покупцем 50 % від ціни обладнання (п.3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору продавець передає обладнання покупцю протягом 5 календарних днів з моменту оплати покупцем повної ціни обладнання, зазначеної в п.2.1 цього договору.

Згідно п. 3.3. договору доставка обладнання покупцеві здійснюється перевізником або організацією зв`язку, що обираються продавцем на власний розсуд. Витрати на доставку покладаються на покупця. При цьому обов`язок продавця передати обладнання покупцеві вважається виконаним в момент здачі обладнання обраному продавцем перевізнику або організації зв`язку.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що продавець разом з обладнанням передає покупцеві видаткову накладну на обладнання. Виконаний належним чином обов`язок продавця щодо передання обладнання покупцю підтверджує факт отримання покупцем видаткової накладної на обладнання.

Відповідно до п. 4.2. договору продавець ґарантує якість і надійність переданого обладнання протягом гарантійного строку.

Згідно п. 4.4. договору гарантійний строк починається з моменту передання обладнання покупцеві та встановлюється на 12 місяців для металевої конструкції обладнання та на 12 (дванадцять) місяців для комплектуючих виробів обладнання (з урахуванням обмежень, визначених п. 4.3. цього договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 7.1. договору).

22.04.2021 сторонами підписано специфікацію до договору, якою визначені найменування обладнання (просіювач барабанний), кількість - 1 шт., комплектність обладнання та його технічні характеристики, а також керівництво з експлуатації.

На виконання умов договору позивачем було здійснено оплату 50% від ціни обладнання протягом 5 банківських днів з дня укладення договору, що підтверджується платіжним дорученням від 28.04.2021 №125 на суму 34 500,00 грн. Також покупець оплатив іншу частину вартості обладнання у розмірі 50%, що підтверджується платіжним дорученням від 19.05.2021 №139 на суму 34 500,00 грн.

За видатковою накладною №2021-2604-1 від 20.05.2021 відповідачем передано обладнання перевізнику. За твердженням позивача обладнання було ним отримано 22.05.2021.

Під час огляду вказаного обладнання комісією позивача у складі заступника директора Хруль Н.В., інженера-енергетика Біленка С.В. та майстра з ремонту технічного устаткування Коноваленка С.В. виявлені наступні порушення технічних характеристик обладнання, про що складено акт №1 від 22.05.2021 про невідповідність продукції: зігнутий відносно горизонталі каркас просіювача барабанного; незварені шви направляючих бункерів; загнутий вал осі барабану, що за собою тягне нерівномірне навантаження на двигун; відсутній кут нахилу барабану; круги барабану мають еліпсевидну форму.

У зв`язку з виявленими недоліками комісія позивача дійшла висновку про істотні недоліки якості обладнання, яке не може використовуватися за призначенням.

З огляду на виявлені недоліки якості обладнання покупець направив на адресу продавця досудову претензію від 14.06.2021, відповідно до якої вимагав сплатити кошти на загальну суму 92 044,00 грн, з яких: сплачені позивачем кошти за обладнання в розмірі 69 000,00 грн, кошти за доставку обладнання в розмірі 4 000,00 грн, збитки від простою підприємства у розмірі 19 044,00 грн та забрати поставлене обладнання; повідомив відповідача про звернення до Золотонінського районного відділу поліції з заявою про вчинення злочину (ст. 192 Кримінального кодексу України).

Зазначена претензія була повернута позивачу органами поштового зв`язку з відміткою відділення поштового відділення: «За закінченням терміну зберігання".

Позивач вважає, що бездіяльність відповідача є істотним порушенням умов договору, оскільки покупець внаслідок отримання неякісного обладнання значною мірою був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, тому наявні підстави для розірвання договору в судовому порядку та повернення сплачених за обладнання коштів в сумі 69 000,00 грн, а також збитків в сумі 19 044,00 грн, 3% річних в сумі 529,57 грн, інфляційних втрат в сумі 92,04 грн, коштів за доставку обладнання в сумі 4 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що вони є відносинами з постачання товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач передав позивачу обладнання (просіювач барабанний) вартістю 69 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №2021-2064-1 від 20.05.2021 та визнано сторонам; позивач оплатив товар в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень № 125 від 28.04.2021 на суму 34 500,00 грн та № 139 від 19.05.2021 на суму 34 500,00 грн.

Частиною 1 ст. 268 Господарського кодексу України встановлено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

У пункті 4.1 договору передбачено, що обладнання, що передається покупцеві, має бути придатним для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Позивач посилається на те, що поставлене обладнання мало істотні недоліки по якості та не могло бути прийнято для подальшого використання за призначенням, про що ним було складено в односторонньому порядку акт № 1 від 22.05.2021 про невідповідність продукції з переліком виявлених порушень.

Відповідач заперечив проти поставки обладнання неналежної якості.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 77 та 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією або товарами, застосовуються положення Інструкції № П-7 від 25.04.1966 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю" (наділі - Інструкція П-7).

Пунктом 9 Інструкції П-7 визначено, що акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, який виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов`язковими для сторін правилами.

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

Відповідно до п. 16 Інструкції П-7 при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів.

Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією.

Одержувач також зобов`язаний викликати для участі у продовженні приймання продукції та складання двостороннього акту представника іногороднього виробника (відправника), якщо це передбачено в основних та додаткових умовах поставки, інших обов`язкових правилах чи договорі.

Відповідно до п. 20 Інструкції П-7 при неявці представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця) у встановлений строк та у випадках, коли виклик представника іногороднього виробника (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції по якості продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз чи представником відповідної інспекції по якості.

За відсутності відповідної інспекції по якості чи бюро товарних експертиз за місцем знаходження отримувача (покупця), при відмові їх виділити представника чи неявці його за викликом отримувача (покупця) перевірка здійснюється:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником чи заступником керівника цього підприємства (організації), чи

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства - отримувача, призначеного керівником чи заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського чи місцевого комітету профсоюзу цього підприємства, чи

в) в односторонньому порядку підприємством - отримувачем, якщо виробник (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

З аналізу змісту наведених положень чинного законодавства вбачається, що покупець (отримувач) продукції має право в односторонньому порядку складати акти про невідповідність поставленої продукції вимогам щодо якості тільки у випадку, якщо постачальником надано згоду на одностороннє приймання продукції. В протилежному випадку, акти про невідповідність поставленої продукції вимогам щодо якості мають складатись або за присутності представника постачальника, або за присутності представника іншої компетентної незацікавленої особи.

Дослідивши поданий позивачем акт про невідповідність продукції №1 від 22.05.2021, колегія суддів зазначає, що він не відповідає зазначеним вимогам та не може бути безумовним доказом підтвердження виявлених у ньому недоліків обладнання, оскільки складений в односторонньому порядку, матеріали справи не містять доказів виклику позивачем представників відповідача для складення спільного акту про недоліки, а також доказів надання відповідачем згоди на одностороннє приймання покупцем поставленої продукції.

Судом першої інстанції в описовій частині оскаржуваного рішення зазначено, що за відсутності акту про виявлені приховані недоліки, складеного відповідно до вимог чинного законодавства, питання щодо того, чи був поставлений відповідачем товар неналежної якості, або ж спірний товар вийшов з ладу внаслідок його неправильної експлуатації (дій позивача), може бути підтверджений тільки відповідною судовою експертизою.

Позивач клопотання про призначення експертизи у справі №925/1429/21 не заявляв.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що суд першої інстанції мав призначити у справі судову експертизу з власної ініціативи, чим порушив норми ст. ст. 3, 99 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що поставка неякісного обладнання відповідачем є предметом доказування у справі з огляду на предмет та підстави позову, доведення цього факту має здійснюватися саме позивачем, тому, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, саме позивачем мало бути ініційовано клопотання про призначення судової експертизи, чого ним зроблено не було; суд в такому випадку зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків; призначення експертизи судом за власною ініціативою відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського суду не пов`язано зі збиранням додаткових доказів у справі, а здійснюється за результатами оцінки поданих сторонами доказів для з`ясування обставин, що мають значення для справи, для яких потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд не вбачає порушення судом першої інстанції норм процесуального права у визначеній частині.

В апеляційній скарзі позивачем також зазначено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ним заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи №925/1429/21 для надання висновку експерта за результатами призначеної у кримінальній справі №000392 судової товарознавчої експертизи, втім судом таке клопотання було відхилено, у зв`язку з чим ним долучений висновок експерта Черкаського науково дослідного експертно криміналістичного центру від 18.05.2022 у справі №СЕ-19/124-21/13262-ТВ до апеляційної скарги, який він просив врахувати під час розгляду спору.

Апеляційний господарський суд зазначає, що при вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Така ж правова позиція щодо можливості використання в господарському судочинстві висновку експерта, наданого в межах кримінального провадження, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №918/204/18.

Відповідно до ч.3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Тобто, наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи" і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що не мав можливості подати зазначений висновок експертизи до суду першої інстанції з огляду на те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення він ще не був складений.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що судова товарознавча експертиза в кримінальному провадженні №0000392 була призначена постановою дізнавача сектору Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 02.11.2021, тоді як висновок експерта №СЕ-19/124-21/13262-ТВ датований 18.05.2022, апеляційний господарський суд вважає, що позивачем доведено неможливість подання цього висновку експертизи як доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього та приймає його до розгляду.

Водночас, позивачем до апеляційного господарського суду подана копія висновку експертизи від 18.05.2022, яка засвідчена директором позивача.

Згідно п. 72 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55, напис про засвідчення паперової копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.

Отже, подана копія висновку експертизи від 18.05.2022 не відповідає вимогам Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55, в частині належного засвідчення копії документу установою, яка її видала.

Господарський суд не може встановлювати обставини справи на підставі копії висновку експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, засвідченої неуповноваженою особою.

Крім того, дослідивши поданий висновок експертизи від 18.05.2022, апеляційний господарський суд доходить висновку, що він не містить відповіді на питання, чи було поставлено відповідачем обладнання неналежної якості з істотними недоліками, внаслідок чого воно не могло бути використано позивачем за призначенням, тобто висновок щодо невідповідності продукції, викладений позивачем в акті №1 від 22.05.2021, є непідтвердженим.

Апеляційний господарський суд також звертає увагу на те, що у технічному паспорті на обладнання зазначено, що у зв`язку з постійною роботою по удосконаленню обладнання в конструкцію можуть бути внесені незначні зміни, які не відображені в інструкції з експлуатації, тому висновок експерта, що досліджуваний просіювач барабанного типу серії «ПС-4000» має розбіжності технічними ознаками, наведеними в паспорті до просіювача за п.5 та п.11 таблиці 3 (виявлена розбіжність за діаметрами кілець робочого барабану (нерадіальність кілець) та розбіжність за загальними габаритними розмірами) не свідчить, що були наявні істотні недоліки якості обладнання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено поставки відповідачем обладнання неналежної якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми лише за умови, якщо він відмовився від договору, тобто для повернення сплаченої за товар грошової суми на підставі ч.2 ст. 678 Цивільного кодексу України визначальним є відмова покупця від договору.

Як правильно зазначено відповідачем, матеріали справи №925/1429/21, в тому числі претензія від 14.06.2021, не містять посилання позивача на відмову від договору, тому вимога про повернення сплаченої за товар грошової суми в такому випадку є передчасною. Крім того, істотне порушення вимог щодо якості обладнання не доведено.

Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" про стягнення з відповідача коштів, сплачених за обладнання, у розмірі 69 000,00 грн, 3 % річних у сумі 529,57 грн, інфляційних втрат в розмірі 92,04 грн є необґрунтованими.

Також, з огляду на викладене, відсутні підстави для стягнення з відповідача 4 000,00 грн коштів за доставку обладнання, 19 044,00 грн збитків від простою підприємства позивача. Крім того, такі витрати є недоведеними: докази сплати 4 000,00 грн коштів за доставку обладнання до суду першої інстанції вчасно подані не були (відповідь на відзив від 11.02.2022 з поданими до неї доказами залишена місцевим господарським судом без розгляду, оскільки не містила ЕЦП); не доведений склад цивільного правопорушення для стягнення збитків в сумі 19 044,00 грн.

За приписами ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, для визнання порушення договору істотним як підстави його розірвання, апеляційний суд повинен був встановити наявність п`яти умов в їх сукупності:

1) договір є порушеним і порушила його саме друга сторона;

2) порушення договору завдало позивачеві шкоди;

3) позивач позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору;

4) таке позбавлення є саме значним, тобто, заподіяним у значній мірі;

5) таке значне позбавлення настало саме в результаті заподіяної порушенням договору шкоди, тобто, між цими явищами існує причинно-наслідковий зв`язок.

Матеріалами справи №925/1429/21 не підтверджується наявності визначених підстав для розірвання договору.

Крім того, умови визнання порушення вимог щодо якості товару істотним, визначені ч. 2. ст. 678 Цивільного кодексу України (як підстава для відмови від договору), не є тотожними умовам визнання істотним порушення договору (як підстави для його розірвання), визначеним ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України. За змістом статей 651 та 678 Цивільного кодексу України «істотне порушення вимог щодо якості товару» та «істотне порушення договору» не є безумовно тотожними законодавчими поняттями (позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 17.12.2020 у справі №904/1598/18).

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позову, доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21 залишити без змін.

Призначити судове засідання з розгляду заяви Фізичної особи підприємця Мартищенка Богдана Леонідовича про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство" витрат на професійну правничу допомогу адвоката на 27.09.2022 об 11.30 год.

Поновити дію рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2022 у справі №925/1429/21.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Товариство з обмеженою відповідальністю "Гельмязівське ремонтно-транспортне підприємство".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови відповідно до положень, визначених в ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 15.09.2022.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус