ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022м. ХарківСправа № 922/550/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Лучнікова Сергія Аркадійовича, м. Одеса
до Фізичної особи-підприємця Катеринчик Валерії Валеріївні, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

позивача - Прищепа О.А.

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП Лучніков С.А. звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачки - ФОП Катеринчик В.В., в якому просить суд стягнути з відповідачки на свою користь 106964,00 грн. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за договором №27/07/2020 від 27.07.2020 щодо повного та своєчасного виконання послуг за вказаним договором. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідачку.

Ухвалою суду від 11.02.2022 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

16.08.2022 до суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказує на те, що позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в його задоволенні. Зокрема, вказує на те, що такий заявлений передчасно без дотримання позасудового договірного врегулювання шляхом проведення переговорів, що передбачено у договорі. Крім того, вказує на те що роботи завершені у березні 2021 року. На адресу ФОП Лучнікова С.В. 12 березня 2021 року були направлені акти виконаних робіт на суму 101 340 грн. та 5624 грн. Комунікація із замовником проходила через відповідальну особу Вікторію (телефон НОМЕР_1 , діючий на цей час), яка визначена підпунктом 2.1.8 Договору. Дана особа отримала відповідні акти у березні 2021 року та передала у бухгалтерію. Із кінця березня 2021 року будь-яких робіт на розроблюваній платформі з боку відповідачки до жовтня 2021 року не проводилось. Сама позовна заява та додані до неї матеріали свідчать про те, що позивач користується отриманими результатами робіт (сайт onix-soft.com.ua) у повному обсязі із березня 2021 року по сьогоднішній день. Текст позову, додатки до позову ніяким чином не вказують про час отримання доступу ФОП Лучнікова С.В. до програмного ресурсу: позивач приховує вигідну йому інформацію.

05.09.2022 до суду від відповідачки надійшло клопотання про відмову у задоволенні позову, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У поданому клопотанні відповідачка вказує на те, що вимога про розірвання договору від 27 липня 2020 року № 27/07/2020 та подальше звернення до суду ґрунтується на нормі матеріального права, а саме: ч. 3 ст. 858 ЦК України. Згідно з ч.3 ст.858 ЦК, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Дана норма встановлює право замовника розірвати договір, коли існують істотні відступи від умов договору підряду або інші істотні недоліки у роботі поділяються на ті, що не можуть бути усунені і ті, що не були усунені у встановлений замовником розумний строк. Саме істотні недоліки дають замовнику право на відмову від договору та отримання відшкодування спричинених збитків. Із позову Лучнікова С.А., поданого його адвокатом, не вбачається встановлення обставин наявності саме істотних недоліків чи відступів від договору, які не можуть бути усунені або не були усунені у встановлений строк. Станом на жовтень 2021 року всі зауваження (на думку позивача - помилки), були виправлені зі сторони відповідачки. Відповідачка вказує на те, що позивач та його представник приховують інформацію про передачу сайту у березні 2021 року та не надають її суду. Відповідачкою акти прийому-передачі у березні 2021 року направлялись відповідальній особі Вікторії (телефон НОМЕР_1 , діючий на цей час), яка визначена підпунктом 2.1.8 договору.

У судовому засіданні 06.09.2022 позивач підтримав позову у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час проведення судових засідань відповідач повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

27 липня 2020 року між ФОП Лучніковим С.А. (замовник, позивач) та ФОП Катеринчик В.В. (виконавець, відповідач) був укладений договір №27/07/2020, відповідно до розділу 1 якого, виконавець, на підставі доручень (завдань) Замовника, зобов`язується виконувати роботи (надалі - Послуги) на користь Замовника, а Замовник зобов`язується приймати послуги та оплачувати їх у порядку та на умовах, встановленому цим Договором. Перелік, строк, вартість та поетапні плани надання послуг узгоджуються Сторонами шляхом підписання Додаткових угод, що є невід`ємною частиною цього Договору. Обсяг фактично наданих послуг погоджується Сторонами шляхом підписання відповідного Акту наданих послуг, в порядку передбаченому Договором.

Відповідно до п.п. 2.1.1.-2.1.4 договору, замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання від Виконавця Акту наданих послуг, за умови відсутності обґрунтованих претензій з боку Замовника, підписати такий Акт та передати один примірник підписаного Акту Виконавцю або надати мотивовану письмову відмову від підписання Акту. Ознайомитися з результатами робіт протягом 2 (двох) робочих днів із моменту їх отримання. Протягом зазначеного терміну Замовник або підписує Акт надання послуг, або відмовляється від його підписання, викладаючи свої зауваження в обґрунтованих запереченнях у письмовому вигляді чи електронною поштою (наступний обмін документами на паперовому носії обов`язковий). Оплачувати належно надані Виконавцем послуги в порядку, визначеному цим Договором, додатковими угодами та додатками до нього. У встановлені Договором строки та порядку повідомляти Виконавця про зауваження та претензії стосовно послуг, що надані або надаються Виконавцем.

Згідно п. 2.3 договору виконавець зобов`язаний якісно надавати послуги у встановленому цим Договором порядку та строки, погоджені Сторонами. З метою підтвердження факту надання послуг, складати та направляти на адресу мовника Акт наданих послуг. Своєчасно повідомляти Замовника про обставини, які перешкоджають належному та своєчасному наданню послуг. Дотримуватись умов конфіденційності, передбачених цим Договором.

Згідно розділу 3 договору, приймання-передача наданих послуг оформляється Актом наданих послуг (далі - Акт), який підписують Сторони цього Договору в строки, визначені Додатковими угодами до Договору. Акти є невід`ємною частиною даного Договору. Якщо протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання Замовником від Виконавця Акту, та за умови відсутності у Замовника обґрунтованих претензій, Замовник зобов`язується підписати такий Акт. У разі не підписання Замовником Акту та ненадання обґрунтованих претензій Виконавцю в зазначений строк, Акт вважається прийнятим, а послуги наданими в повному обсязі та належним чином. Мотивовані зауваження Замовника оформлюються актом із зазначенням необхідних доробок. Строки усунення недоліків наданих Виконавцем послуг Сторони погоджують окремо, в тому числі шляхом обміну листами з використанням електронної пошти.

Відповідно до п. 4.1 договору, замовник зобов`язується оплатити виконавцю вартість наданих послуг в порядку та у строки, встановлені цим договором та додатковими угодами до нього.

Відповідно до розділу 6 договору, усі суперечки та розбіжності, що виникають між Сторонами за цим Договором або у зв`язку з ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами. У разі якщо суперечки та розбіжності не можуть бути вирішені шляхом переговорів, вони підлягають вирішенню в судовому порядку, згідно правил підвідомчості та підсудності, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.3 договору, договір може бути розірваний достроково за згодою сторін або у випадках та порядку, визначених чинним законодавством України та цим договором.

27 липня 2020 року між сторонами була підписана додаткова угода №1 до договору №27/07/2020 від 26.05.2020 про наступне: сторони дійшли згоди, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати розробку дизайну, верстки, програмування та тестування. Загальна вартість робіт/послуг, визначених цією Додатковою угодою складає 270161 (двісті сімдесят тисяч сто шістдесят одна) гривня без ПДВ, що дорівнює еквіваленту 9725 доларів США, у перерахунку за міжбанківським курсом 27 грн. 78 коп. за 1 долар США на момент укладання даного Договору. Оплата здійснюється в гривнях, при цьому сума, що підлягає оплаті, визначається за курсом продажу долара, який буде діяти на момент виставлення рахунку на оплату робіт, джерело - інтернет-ресурс http://minfm.corn.ua , продаж, на момент завершення торгів. Строк виконання робіт/надання послуг - 80 робочих днів з моменту підписання цієї Додаткової угоди. Оплата робіт Виконавця виконується Замовником в безготівковій формі в наступному порядку: оплата в розмірі 68061 грн (шістдесят вісім тисяч шістдесят одна) гривня без ПДВ., - сума дорівнює еквіваленту 2450 доларам США, здійснюється Замовником протягом 2 (двох) днів із дати підписання цього Договору та отримання рахунку (оригінал рахунку надається Замовнику в момент підписання цього Договору). Оплата здійснюється в гривнях, при цьому сума, що підлягає оплаті, визначається за курсом продажу долара, встановленому на дату виставлення рахунку; Оплата в розмірі 102092 грн (сто дві тисячі дев`яносто дві) гривні без ПДВ. - сума дорівнює еквіваленту 3675 доларам США, виконується Замовником протягом 2 (двох) днів, із моменту підписання акту наданих послуг за етапом №1 Календарного плану (Додаток № 2) та отримання рахунку. Оплата здійснюється в гривнях, при цьому сума, що підлягає оплаті, визначається за курсом продажу долара, встановленому на дату виставлення рахунку; Оплата в розмірі 100 008 грн (сто тисяч вісім) гривень без ПДВ. - сума дорівнює еквіваленту 3600 доларам США, виконується Замовником протягом 2 (двох) днів, із моменту підписання акту наданих послуг за етапом №2 Календарного плану (Додаток № 2) та отримання рахунку. Оплата здійснюється в гривнях, при цьому сума, що підлягає оплаті, визначається за межбанківським курсом продажу долара, встановленому на дату виставлення рахунку. Виконавець складає та направляє Замовнику Акт виконаних робіт/наданих послуг після закінчення виконання робіт / надання послуг, визначених в п.1. цієї Додаткової угоди. Всі інші умови Договору залишаються незмінними.

17 листопада 2020 року між сторонами була підписана додаткова угода №2 до договору №27/07/2020 від 27.07.2020 про наступне: сторони дійшли згоди, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати додаткові послуги з програмування сайту Замовника. Загальна вартість робіт/послуг, визначених цією Додатковою угодою складає 5624 (п`ять тисяч шістсот двадцять чотири гривні) без ПДВ, що дорівнює еквіваленту 200 доларів США, у перерахунку за міжбанківським курсом 28 грн. 12 коп. за 1 долар США на момент укладання даного Договору. Оплата здійснюється в гривнях, сума, що підлягає оплаті, визначається за курсом продажу долара, який буде діяти на момент укладення даної додаткової угоди, джерело - інтернет-ресурс http://minfin.com.ua , продаж, на момент завершення торгів. Строк виконання робіт/надання послуг - 5 робочих днів з моменту підписання цієї Додаткової угоди. Виконавець складає та направляє Замовнику Акт виконаних робіт/наданих послуг після закінчення виконання робіт/надання послуг, визначених в п. 1. цієї Додаткової угоди. Всі інші умови Договору залишаються незмінними.

На виконання вимог розділу 4 договору позивач здійснив 100% попередню оплату на загальну суму 279211,00 грн.

Строк виконання робіт/надання послуг за Договором № 27/07/2020 від 27.07.2020 становить: згідно Додаткової угоди №1 від 27.07.2020 - 80 робочих днів з моменту підписання цієї Додаткової угоди, тобто до 18.11.2020; згідно Додаткової угоди №2 від 17.11.2020 - 5 робочих днів з моменту підписання цієї Додаткової угоди, тобто до 24.11.2020.

Проте, як вказує позивач, виконавець не в повному обсязі виконав роботи/надав послуги за Договором №27/07/2020 від 27.07.2020, а саме: в частині робіт/послуг на суму 106964,00 грн. відповідно до Додаткової угоди №1 від 27.07.2020 та Додаткової угоди №2 від 17.11.2020.

Як вказує позивач, після неодноразових повідомлень про неналежне виконання своїх договірних зобов`язання засобами телефонного та електронного зв`язку, ФОП Лучніков С.А. відправив Укрпоштою на офіційну адресу місцезнаходження ФОП Катеринчик В.В. письмову Претензію від 26.08.2021 про повернення сплачених ФОП Лучніковим С.А. за Договором № 27/07/2020 від 27.07.2020 грошових коштів в сумі 106964,00грн., яка була отримана 01.09.2021 та залишилась без відповіді ФОП Катеринчик В.В.

Одночасно, 26.08.2021 ФОП Лучніков С.А. отримав Укрпоштою проекти актів виконаних робіт за Договором датованих 12.03.2021 та супровідного листа від цієї ж дати, що не відповідає дійсності - акти по факту отримані з простроченням виконання понад 9 місяців.

31.08.2021 ФОП Лучніков С.А. відправив Укрпоштою на офіційну адресу місцезнаходження ФОП Катеринчик В.В. письмову Вимогу від 31.08.2021 вих.№31/08/21 щодо усунення недоліків/належного виконання робіт за Договором № 27/07/2020 від 27.07.2020, яка залишилась без відповіді.

З урахуванням надісланих Претензії від 26.08.2021, отриманих 26.08.2021 актів виконаних робіт, Вимоги від 31.08.2021 вих.№31/08/21 та з урахуванням прострочки виконання понад 9 місяців та повної бездіяльності підрядника, щодо усунення недоліків/належного виконання робіт за Договором, 13.10.2021 ФОП Лучніков С.А. відправив Укрпоштою на офіційну адресу місцезнаходження ФОП Катеринчик В.В. письмову Вимогу від 13.10.2021 вих.№13/10/21 про розірвання Договору та повернення коштів, яка надійшла на адресу ФОП Катеринчик В.В. 18.10.2021, яка була повернута відправнику за закінченням терміну зберігання (проігноровано отримання).

Позивач вказує на те, що на сьогодні Договір № 27/07/2020 від 27.07.2020 в частині робіт/послуг відповідно до Додаткової угоди №1 від 27 07.2020 та Додаткової угоди №2 від 17.11.2020 на загальну суму 106964,00 грн. розірваний та зобов`язання між сторонами припинені (ч. З ст. 858 ЦК України).

Проте, ФОП Катеринчик В. В. не повернула на вимогу ФОП Лучнікова С.А. грошові коштів в сумі 106964,00грн. на поточний рахунок ФОП Лучнікова С.А. за реквізитами зазначеними в Договорі № 27/07/2020 від 27.07.2020, що зумовило останнього звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 599 ЦК зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим, а зобов`язання сторін за розірваним договором в силу ст. 653 Цивільного кодексу України припиняються.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання відповідачем робіт за договором, при цьому судом було встановлено, що позивач направив відповідачу вимогу-повідомленням про розірвання договору та повернення коштів, тобто, позивач скористався правом передбаченим ст. 849 ЦК України, разом з тим, відповідачем не надано доказів виконання обов`язку щодо повернення спірної суми коштів позивачу, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України та стягнути з відповідача на користь позивача 106964,00 грн. безпідставно отриманих коштів, а відтак, задовольнити позовні вимоги повністю.

Схожих правових висновків щодо застосування положень частини 4 статті 849 ЦК України та можливість стягнення з відповідача на користь позивача коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі №912/2709/17 та від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України N 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.97 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Відповідач не подав доказів на спростування вірогідності доказів наданих позивачем та не подав доказів, які б суд міг визнати більш вірогідними ніж ті, що наявні у матеріалах справи.

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відсутність у матеріалах справи доказів повного та своєчасного виконання спірного договору та додаткових угод до нього з боку відповідача, користуючись таким стандартом доказування як вірогідність, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Катеринчик Валерії Валеріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи Лучнікова Сергія Аркадійовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) - 106964,00 грн. безпідставно отриманих коштів та 2481,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - фізична особа-підприємець Лучніков Сергій Аркадійович ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Відповідач - фізична особа-підприємець Катеринчик Валерія Валеріївна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Повне рішення підписано 15 вересня 2022 року.

Суддя О.В. Погорелова