ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

06 вересня 2022 року м. ХарківСправа № 922/4053/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ
до Державного підприємства "Завод "Електроважмаш", м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фонд державного майна України, м. Київ
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

стягувач - не з`явився

боржник - не з`явився

третьої особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області від боржника - Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" надійшла заява, в якій останнє просить суд визнати наказ Господарського суду Харківської області у справі №922/4053/20 таким, що не підлягає виконанню повністю.

В обґрунтування поданої заяви боржник вказує на те, що рішенням №8 єдиного акціонера Акціонерного товариства "Сбербанк" від 27.09.2021 було змінено назву банку та АТ "Сбербанк" було перейменовано в АТ "МР Банк" (Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк"). Указом Президента України від 19.03.2021 №107/2021 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11.03.2021 Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) та застосовано проти стягувача санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом (запобігання виведенню капіталів за межі України на користь пов`язаних з банком осіб). 12.05.2022 Верховною Радою України було видано Закон України №2249-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11 травня 2022 року Про примусове вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів. Закон набрав законної сили 12.05.2022. Відповідно до затвердженого рішення РНБО передбачено примусове вилучення об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів в тому числі фінансові активи (у вигляді прав вимоги боргу) згідно з додатком. В тексті даного додатку вказано, що фінансові активи АТ МР Банк передаються державі, в тому числі і право вимоги до АТ Завод Електроважмаш у сумі 516 897 614,75 грн. Крім того Постановою Кабінету міністрів України від 03.03.2022 №187 передбачено мораторій виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або особи пов`язані з державою-агресором. Як вбачається із реєстру юридичних осіб, власником АТ МР Банк є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росии" (Російська Федерація, 117997, м. Москва, вул. Вавілова.19). Таким чином, боржник вважає, що будь-які рішення суду про примусове стягнення коштів на користь АТ МР Банк, є такими, що не підлягатимуть виконанню. Здійснення перерахування боргу за рішенням суду на рахунки банку, яким володіє держава-агресор, є прямим порушенням мораторію встановленого постановою Кабінету міністрів України від 03.03.2022 № 187 та застосованих санкцій.

Відповідно до ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою суду від 29.09.2022 заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.09.2022 о 10:30.

У поданій заяві заявником було заявлено клопотання про розгляд заяви без участі представника у судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе вказане клопотання задовольнити, оскільки брати участь у судовому засіданні, відповідно до ст. 42 ГПК України, є правом учасника справи, а не обов`язком, а обов`язковість явки в судове засідання представника боржника судом не визнавалась.

05.09.2022 до суду від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "МР Банк" надійшло клопотання, в якому остання просить суд запинити провадження у справі до завершення процесу примусового вилучення (націоналізації) об`єктів права власності російської федерації та її резидентів, а саме передачі від АТ "МР Банк" до ДП "Національний фонди інвестицій України" права вимоги до АТ "Завод "Електроважмаш" та надання відповідних документів. У разі, якщо суд дійде висновку щодо неможливості зупинення провадження у справі, просить суд відкласти розгляд справи не менше як на місяць, а у разі потреби продовжити строк розгляду справи. В обґрунтування клопотання вказує на те, що станом на момент подання даної заяви в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ МР БАНК відсутня інформація щодо затвердження Кабінетом міністрів України порядку передачі ДП Національний фонд інвестицій України примусово вилучених об`єктів права власності російської федерації та її резидентів; акт прийому-передачі або будь-який інший документ між АТ МР Банк та ДП Національний фонд інвестицій України, тобто новим кредитором, щодо передачі вилучених активів - не підписаний. Наведені вище обставини свідчать про не завершення процесу повної передачі новому кредитору права вимоги до АТ "Завод "Електроважмаш", яке є предметом розгляду даної справи. Відтак, для вирішення даного спору є необхідним зупинити провадження у справі, до завершення процедури примусового вилучення (націоналізації) об`єктів права власності російської федерації та її резидентів у зв`язку з військовою агресією, а саме передачі ДП Національний фонд інвестицій України права вимоги до АТ "Завод "Електроважмаш".

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: 1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи; 3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 3-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації; 4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; 5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Статтею 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) призначення судом експертизи; 3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу; 4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Беручи до уваги, що чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено такої підстави для зупинення провадження у справі як завершення процедури примусового вилучення (націоналізації) об`єктів права власності російської федерації та її резидентів у зв`язку з військовою агресією, клопотання про зупинення провадження задоволенню не підлягає.

При цьому, проаналізувавши підстави, зазначені в обґрунтування необхідності зупинення провадження у справі, суд вважає відсутньою обставину об`єктивної неможливості розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню саме з підстав визначених боржником у заяві.

З урахуванням викладеного, клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Так само суд відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку розгляду заяви та відкладення розгляду заяви не менше як на місяць, оскільки у ст. 328 ГПК України чітко визначений строк розгляду заяв про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, чинний ГПК не передбачає продовження цього строку та, як наведено вище по тексту ухвали, на думку суду, об`єктивна неможливість розгляду цієї заяви у даному судовому засіданні відсутня.

Представники стягувача та третьої особи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 120, 121 ГПК України.

Розглянувши заяву та дослідивши додані до заяви документи, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.04.2021 у справі №922/4053/20 позов АТ "Сбербанк" задоволений частково. Стягнуто з Державного підприємства "Завод Електроважмаш" (61089, м. Харків, пр. Московський, 299, ) на користь Акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ) - 3 410 000,00 доларів США та 233 670,49 грн. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/12/ЮО від 01.10.2012; 23 398 829,00 грн. пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту та 616 952,91 грн. судового збору. В решті позову - відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Сбербанк залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Завод Електроважмаш задоволено частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2021 у справі №922/4053/20 скасовано в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Сбербанк до Акціонерного товариства Завод Електроважмаш про стягнення 218558,93 доларів США та 23709,57грн. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/12/ЮО від 01.10.2012, та 964592,68 грн. пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку з чим викладено п.2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

2. Стягнути з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (61089, м. Харків, пр.Московський 299, ідентифікаційний код 00213121) на користь Акціонерного товариства Сбербанк (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ідентифікаційний код 25959,07 доларів США та 209960,92грн. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/12/ЮО від 01.10.2012р., 22434236,32грн. пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту та 485042,62грн. судового збору.

В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2021 у справі №922/4053/20 залишено без змін. Стягнуто з Акціонерного товариства Сбербанк (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ідентифікаційний код 25959784) на користь Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (61089, м. Харків, пр. Московський 299, ідентифікаційний код 00213121) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 46179,93грн. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Сбербанк віднесені на рахунок останнього.

Постановою Верховного Суду від 08.12.2021 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 у справі № 922/4053/20 без змін.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2022 заява Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" про відстрочення виконання рішення була задоволена частково. Відстрочено виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 04 жовтня 2021 року у справі №922/4053/20 до 04 липня 2022 року.

Відповідно до п. 1 Постанови кабінету Міністрів від 03.03.2022 № 187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації", для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Господарський суд зауважує, що Постанова кабінету Міністрів від 03.03.2022 №187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" не містить приписів, стосовно заборони видачі виконавчих документів, а також визнання виконавчих документів, такими, що не підлягають виконанню, стягувачами за якими є юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником яких є юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Натомість вказана постанова передбачає установлення мораторію (заборони) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником яких є юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Як вказано вище, відповідно до ст. 328 ГПК України виконавчий документ визнається судом таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Господарський суд зазначає, що ст. 328 ГПК України містить чіткий перелік підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В той же час Господарський процесуальний кодекс України не містить приписів стосовно заборони видачі виконавчих документів, а також визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, стягувачами за якими є юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником яких є юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Відповідно до п. 10-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є Російська Федерація або юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації. Зазначене обмеження не застосовується до громадян Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах.

З аналізу викладеного вище вбачається, що за наявності виконавчого документа, стягувачем за яким є юридична особа, кінцевим бенефіціарним власником якої є юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації, боржнику необхідно звернутись до державного виконавця, у якого на примусовому виконанні перебуває відповідний виконавчий документ, із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором.

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" про визнання виконавчого документа у справі №922/4053/20 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 232 - 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "МР Банк" про зупинення провадження у справі - відмовити.

У задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "МР Банк" про відкладення розгляду справи - відмовити.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" про визнання наказу у справі №922/4053/20 таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повна ухвала підписана 12 вересня 2022 року.

Суддя О.В. Погорелова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.