ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
12.09.2022 року м.Дніпро Справа № 908/2775/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Чередка А.Є., Кузнецова В.О.
секретар судового засідання Мацекос І.М.
розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" про розподіл витрат на правничу допомогу
у справі №908/2775/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна", м.Запоріжжя
до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м.Київ в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар, Запорізька область
про стягнення 5 064 656,07 грн.
До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Елтранс Україна до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом згідно якої, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Елтранс Україна 5 064 656, 07 грн., які складаються з 4 778 734, 92 грн. основної суми заборгованості, 203 221,81 грн. інфляційних втрат, 82 699,34 грн. 3% річних.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.12.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Елтранс Україна, 4 778 734 грн. 92 коп. заборгованості, 82 699 грн. 34 коп. 3% річних та 203 221 грн. 81 коп. інфляційних втрат та 75 969 грн. 83 коп. судового збору. Повернуто позивачу з Державного бюджету України, судовий збір в розмірі 585 грн. 61 коп. у зв`язку із зменшення розміру позовних вимог.

Додатковим рішенням від 11.01.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2775/21 задоволено, стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м.Київ в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Елтранс Україна, 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просив скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2021 у справі №908/2775/21 в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ Елтранс Україна в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 змінено рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2021, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Елтранс Україна, 79 732 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять дві) грн. 86 коп. 3% річних та 183 818 (сто вісімдесят три тисячі вісімсот вісімнадцять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 75 634 (сімдесят п`ять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 28 коп. судового збору. В решті позовних вимог про стягнення сум 3% річних та втрат від інфляції відмовлено. В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2021 у справі №908/2775/21 залишено без змін.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" подано клопотання про розподіл витрат на правничу допомогу, згідно якого просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2022 прийнято до розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/2775/21. Для вирішення питання розподілу судових витрат на правничу допомогу призначено судове засідання на 12.09.2022 на 15:00 год.

Від Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом надійшло клопотання, згідно якого останнє просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та відмовити ТОВ «Елтранс Україна» в задоволенні клопотання про стягнення вказаних витрат. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що ТОВ «Елтранс Україна» до клопотання не було додано договір про надання правової допомоги на підставі якого останній намагається розподілити понесені витрати, тому неможливо встановити правомірність та обґрунтованість перерахованих позивачем коштів у розмірі 6 000,00 грн. Зазначене унеможливлює застосування акту приймання-передачі наданих послуг від 23.08.2022, детального опису робіт та здійснених витрат, виконаних адвокатським об`єднанням; платіжного доручення №999 від 11.07.2022 в якості доказу складу і розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги у справі №908/2775/21. Додані позивачем до клопотання документи є неналежними доказами розміру витрат на правничу допомогу у судовій справі. При цьому ВП ЗАЕС вважає, що підстави для стягнення вартості послуг за підготовку відзиву на апеляційну скаргу відсутні, оскільки зазначена правнича допомога фактично дублює пояснення позивача, викладені ним під час розгляду справи у суді першої інстанції. Щодо послуги участі в судових засіданнях вартістю 2 000,00 грн., то такі засідання відбувалися в режимі відеоконференції та за відсутності апелянта продовжувалися не більше 10-20 хвили. Справа №908/2775/21 не є складною, не містить великої кількості документів та не вимагала додаткового вивчення судової практики та значних професійних зусиль та навичок. Таким чином розмір витрат на професійну правничу допомогу понесених «ТОВ «Елтранс Україна» не відповідає критеріям співмірності та є значно завищеним.

В судове засідання 12.09.2022 представники сторін не з`явилися. Були повідомлені про дату судового засідання.

Від ТОВ «Елтранс Україна» надійшла заява про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За змістом ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що суд визнав необов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази належного їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на необхідність дотримання процесуальних строків, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення та розподілити судові витрати у справі за наявними матеріалами, без участі представників сторін.

Апеляційний господарський суд, дослідивши зміст та обґрунтованість заяви та доданих до неї доказів, вважає, що подана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За змістом статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

У постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Крім того, зважаючи на положення статей 282, 315 ГПК України про те, що суд апеляційної та касаційної інстанцій має вирішувати питання щодо розподілу судових витрат, здійснених у зв`язку з переглядом справи, Верховний Суд дотримується позиції, що згідно зі статтею 124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 916/24/18).

Колегія суддів зазначає, що у поданому 11.07.2022 до Центрального апеляційного господарського суду відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» просило судові витрати понесені в зв`язку з апеляційним переглядом покласти на апелянта та додавало попередній опис робіт (наданих послуг) відповідно до якого вартість таких послуг складає 6 000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що представництво інтересів ТОВ «Елтранс Україна» здійснювалося адвокатом Хілько А.С. (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002415), ордер АР №1092258, виданий на підставі Договору про надання правової допомоги №24 від 09.2021, підписаного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Хілько».

Згідно умов зазначеного договору ТОВ «Елтранс України» доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу, пов`язану із захистом його прав і законних інтересів в судах всіх інстанцій, що діють в системі судоустрою України, на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності незалежно від підпорядкування у справі про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за Договором поставки №413(1)20УК/53-121-01-20-0906 від 09.11.2020, укладеним між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна».

Пунктом 4.3, 4.4 Договору встановлено, що остаточна вартість та ціна послуг визначається у Детальному описі робіт. Вартість робіт визначається у фіксованому розмірі ціни послуг без врахування часу роботи адвоката.

Оплата за даним договором здійснюється шляхом 100% попередньої оплати на підставі рахунку та попереднього (орієнтовного) опису робіт (п.4.4. Договору).

За результатами наданих послуг складається акт приймання-передачі послуг, який підписується клієнтом протягом 5 днів з дня його отримання (п.4.6 Договору).

До відзиву позивачем додано попередній опис робіт, згідно якого вартість послуг складає 6 000,00 грн., а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу 4 000,00 грн. та участь в судовому засіданні 2 000,00 грн. (два засідання). Окрім того до клопотання про розподіл витрат на правничу допомогу додано підписаний сторонами договору Акт приймання-передачі наданих послуг від 23.08.2022 та копію платіжного доручення №999 від 11.07.2022 на суму 6 000,00 грн.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 було частково задоволено апеляційну скаргу, змінено рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2021 та частково задоволено позовні вимоги, колегія відповідно вбачає підстави для часткового задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу понесену в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 530,55 грн.

Щодо заперечень відповідача проти розміру витрат на правничу допомогу, колегія зазначає, що за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку (дії/бездіяльність) обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Відповідач заперечує проти заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу та зазначає, що вона не відповідає критеріям співмірності, реальності та розумності розміру та є значно завищеною, у зв`язку з чим їх відшкодування матиме надмірний характер, з огляду на що просить зменшити розмір таких витрат та відмовити в задоволенні клопотання позивача у повному обсязі. Обґрунтовуючи клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу останній зазначає, що позивачем не підтверджено витрати належними та допустимими доказами, а справа, що розглядалася не є складною, не викликає публічний інтерес, а результат її вирішення не може вплинути на репутацію сторін, тому витрати у розмірі 6 000,00 грн. вважає необґрунтованими.

Разом з тим відповідачем не спростовано обґрунтованості наведеного позивачем складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката та їх вартості, не подано до суду власного розрахунку та не надано доказів щодо неспівмірності заявленої до відшкодування суми витрат на підставі яких можна дійти висновку про відсутність підстав для їх стягнення. Незгода сторони з розміром понесених іншою стороною витрат, без підтвердження доводів належними доказами не може бути підставою для відмови у стягненні таких витрат взагалі. Проте відповідач в клопотанні про зменшення просить фактично відмовити у задоволенні заяви про розподіл витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

З огляду на викладене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу та вважає заявлену суму витрат такою, що відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру.

Окрім того, колегія зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Під час прийняття Центральним апеляційним господарським судом постанови від 22.08.2022 у даній справі, не було вирішено питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції за результатами перегляду рішення суду в суді апеляційної інстанції.

Як вже було зазначено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 змінено рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2021, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Елтранс Україна, 79 732 грн. 86 коп. 3% річних та 183 818 грн. 00 коп. інфляційних втрат, 75 634 грн. 28 коп. судового збору. В решті позовних вимог про стягнення сум 3% річних та втрат від інфляції відмовлено. В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2021 у справі №908/2775/21 залишено без змін.

Враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково, витрати на правову допомогу мають бути відшкодовані позивачеві відповідачем пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 23 894,00 грн., з огляду на що відповідно підлягає зміні додаткове рішення господарського суду Запорізької області від 11.01.2022.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ГПК України).

Кожна сторона реалізує свої права на власний розсуд, але в той же час, у відповідності до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів звертається до правової позиції щодо наявності підстав для стягнення витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20); постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 910/3929/18.

Заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою та адекватною до обсягу наданих послуг, спів мірною із предметом спору, враховуючи складність справи, не перевищує розмір витрат на професійну правничу допомогу, наведений в попередньому розрахунку, а їх понесення підтверджено належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Отже з огляду на викладене та результат розгляду апеляційної скарги у справі №908/2775/21, колегія суддів доходить висновку, що з апелянта (відповідача) на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 530,55 грн. та в суді першої інстанції у розмірі 23 894,00

Керуючись статтями 123, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Елтранс Україна, (юридична адреса: 69084, м. Запоріжжя, вул. Кольорова, буд. 7; поштова адреса: 69014, м. Запоріжжя, а/с 4802, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 530,55 грн.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Змінити додаткове рішення господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі №908/2775/21 в частині розподілу витрат на правничу допомогу понесених в суді першої інстанції.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Елтранс Україна, (юридична адреса: 69084, м. Запоріжжя, вул. Кольорова, буд. 7; поштова адреса: 69014, м. Запоріжжя, а/с 4802, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 894,00 грн.

Видачу наказів на виконання даної додаткової постанови доручити господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.09.2022

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О.Кузнецов

Суддя А.Є.Чередко