ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/454/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за первісним позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн"

про: стягнення 86 790,29 грн. штрафних санкцій

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн"

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про: стягнення 145 090,80 грн.

секретар судового засідання: С.Коваль;

представники:

від ДП "НАЕК" "Енергоатом" ВП "РАЕС": В.Деркач;

від ТОВ "Інкос Лайн": М.Гаврилюк;

ОПИС СПОРУ

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" про стягнення 86 790,29 грн. штрафних санкцій.

27 липня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" звернулось до суду з зустрічним позовом до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 201 448,82 грн., з яких: 79 560,00 грн. основний борг, 23 982,26 грн. 3% річних, 97 906,56 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог про стягнення 12 272,16 грн. 3 % річних та 44 085,86 грн. інфляційних втрат закрито у зв`язку з прийняттям відмови від позову в даній частині.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач за первісним позовом обґрунтовує тим, що 09 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" та ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" було укладено договір поставки №53-122-01-20-09778.

Позивач вказує, що в порушення умов договору відповідач за первісним позовом допустив порушення умов договору щодо строків поставки товару, у зв`язку з чим позивач нарахував неустойку у вигляді 48 795,41 грн. пені та 37 994,88 грн. штрафу.

У своєму зустрічному позові позивач вказує, що відповідач за зустрічним позовом здійснив прострочення оплати товару, котрий був поставлений, у зв`язку з чим позивач нарахував 11 710,10 грн. 3% річних та 53 820,70 грн. інфляційних втрат. Окрім того позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути 79 560,00 грн. заборгованості за отриманий товар.

В поданій заяві про відмову від позову позивач за зустрічним позовом вказує, що 14 530,90 грн. інфляційних втрат та 5 154,07 грн. 3% річних нараховані за накладною №940 вже стягнуті на підставі судового рішення. Водночас, 36 673,07 грн. зараховано згідно із угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог, з яких 7 118,09 грн. 3% річних та 29 554,96 грн. інфляційних втрат.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 27 липня 2022 року.

27 липня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" звернулось до суду з зустрічним позовом до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 201 448,82 грн., з яких: 79 560,00 грн. основний борг, 23 982,26 грн. 3% річних, 97 906,56 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 27 липня 2022 року прийнято зустрічну позову заяву для спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30 серпня 2022 року.

08 серпня 2022 року відповідачем за зустрічним позовом подано відзив на позов.

12 серпня 2022 року позивачем за зустрічним позовом подано відповідь на відзив.

12 серпня 2022 року відповідач за первісним позовом подав до суду заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 30 серпня 2022 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 06 вересня 2022 року.

В судовому засіданні 06 вересня 2022 року оголошено перерву до 12 вересня 2022 року.

12 вересня 2022 року ТОВ "Інкос Лайн" звернулось до суду з заявою про відмову від позову в частині вимог про стягнення 12 272,16 грн. 3 % річних та 44 085,86 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог про стягнення 12 272 ,16 грн. 3 % річних та 44 085,86 грн. інфляційних втрат закрито у зв`язку з прийняттям відмови від позову в даній частині.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

09 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" (відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом/постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом/замовник) укладено договір поставки №53-122-01-20-09778 (надалі договір), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації (додаток №1 до договору).

Згідно з умовами пункту 2.2. договору, загальна сума договору (вартість продукції) становить 1 058 064,00 гривень.

Пунктом 4.2. договору визначено, що якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічним вимогам (додаток 2 до даного договору).

Згідно з умовами пункту 8.1. договору, приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017, при наявності товарно-супровідних документів передбачених пунктом 8.2. даного договору (видаткова накладна або накладна, документи, які підтверджують якість продукції).

Згідно з положеннями пункту 8.3. договору, успішне проходження продукцією вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно зі Стандартом Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017.

Відповідно до пункту 6.2. договору, про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

На виконання своїх зобов`язань за договором поставки ТОВ "Інкос Лайн" здійснило поставку (передало у власність) відповідачу продукцію згідно накладних, а саме: №940 від 10 липня 2020 року на суму 515 280,00 грн.; №1341 від 07 вересня 2020 року на суму 277 824,00 грн.; №1350 від 09 вересня 2020 року на суму 134 040,00 грн.; №1351 від 01 жовтня 2020 року на суму 45 600,00 грн.; №1579 від 19 жовтня 2020 року на суму 22 800,00 грн.; №2382 від 07 грудня 2020 року на суму 79 560,00 грн.; №2540 від 17 грудня 2020 року на суму 24 600,00 грн..

Як слідує з накладної №1494 від 13 жовтня 2020 року, замовник повернув постачальнику продукцію, що була отримана за видатковою накладною №1341 на суму 79 560,00 грн.

Поставлена позивачем продукція пройшла вхідний контроль (ВК-1) відповідача, що підтверджується ярликами на придатну продукцію №1-2-165 від 28 липня 2020 року, №1-2-182 від 05.10.2020 року, №1-2-155 від 19 жовтня 2020 року№1-2-191 від 0910.2020 року, №1-2-193 від 26 жовтня 2020 року, №1-2-230 від 23 грудня 2020 року.

Згідно з умовами пункту 6.1. договору, оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно з СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Замовником здійснено наступні проплати за отриманий товар за наступними накладними: №940 (14 квітня 2021 року 29 040,00 грн., 14 квітня 2021 року 404 640,00 грн., 14 квітня 2021 року 81 600,00 грн.); №1341 (01 жовтня 2021 року 50 000,00 грн., 23 листопада 2021 року 227 824,00 грн.; №1350 (18 грудня 2020 року 3 372,00 грн., 18 грудня 2020 року 2 280,00 грн., 02 липня 2021 року 6 240,00 грн., 20 вересня 2021 року 18 060,00 грн., 06 жовтня 2021 року 11 520,00 грн., 06 жовтня 2021 року 13 008,00 грн.), №1351 (28 серпня 2021 року 45 600,00 грн.), №1379 (12 листопада 2021 року 22 800,00 грн.), №1579 (12 листопада 2021 року 22 800,00 грн.), №2382 (18 січня 2022 року 36 000,00 грн., 26 січня 2022 року 43 560,00 грн.); №2540 (28 вересня 2021 року 24 600,00 грн.).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач за первісним позовом вказує, що в порушення умов договору відповідач за первісним позовом допустив порушення умов договору щодо строків поставки товару, у зв`язку з чим позивач нарахував неустойку у вигляді 48 795,41 грн. пені та 37 994,88 грн. штрафу.

Відповідно до пункту 3.1. договору (з врахуванням протоколу розбіжностей, сторонами погоджено що продукція постачається в строк 45 календарних днів з дати оприлюднення договору на веб - порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі" (договір оприлюднений 10 червня 2020 року). Таким чином останнім днем поставки товару є 27.07.2020 року.

Пунктом 8.4 договору сторони погодили, що датою поставки є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем.

Таким чином, за видатковими накладними №1341, 1350, 1351, 1579, 2382, 2540 постачальником допущено прострочення виконання зобов`язання з поставки товару.

Згідно з умовами пункту 9.1 договору, у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, а за прострочку поставки на строк понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% вказаної вартості.

У випадку порушення постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань по договору.

Керуючись положеннями пункту 9.1. договору позивач за первісним позовом нарахував відповідачу 89 790,29 грн. штрафних санкцій з яких: 48 795,41 грн. пеня та 37 994,88 грн. штраф.

Водночас, в обґрунтування своїх позовних вимог, позивач за зустрічним позовом вказує, що відповідач за зустрічним позовом не здійснив повну оплату поставленого товару, у зв`язку з чим за замовником існує заборгованість за поставлений товар в розмірі 79 560,00 грн.. Крім того, у зв`язку з тим що замовником прострочено оплати товару, керуючись положеннями статті 625 ЦК України позивач за зустрічним позовом нарахував 11 710,10 грн. 3% річних та 53 820,70 грн. інфляційних втрат.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач за первісним позовом вважає свої права щодо поставки товару в обумовлені договором строки порушеними, у зв`язку з чим останній нарахував постачальнику штрафні санкції.

Водночас позивач за зустрічним позовом вважає порушеними свої права на повну та своєчасну оплату поставленого товару, у зв`язку з чим останній нарахував інфляційні втрати та відсотки річних.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановив суд, поставка продукції відповідачем за первісним позовом відбулася з порушенням строків визначених договором.

Судом встановлено, що постачальник здійснив поставку товару з простроченням.

Умовами пункту 9.1 договору сторони погодили, що у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку прострочення поставки продукції понад 30 діб постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % вартості непоставленої продукції.

На цій підставі, за порушення строків поставки сума нарахованих позивачем за первісним позовом становить 89 790,29 грн. штрафних санкцій з яких: 48 795,41 грн. пеня та 37 994,88 грн. штраф.

Зокрема за видатковою накладною №1341, дата отримання товару 28 вересня 2020 року (видаткова накладна містить дату 07 вересня 2020 року, проте відмітка отримувача з датою довіреності свідчить про поставку товару не раніше 28 вересня 2020 року) позивачем за первісним позовом нараховано 17 227,09 грн. пені, за видатковою накладною №1350 нараховано 4 194,96 грн. пені, за видатковою накладною №1351 нараховано 3 192,00 грн. пені, за видатковою накладною №1579 нараховано 1 960,80 грн., за видатковою накладною №2382 нараховно 11 615,76 грн., за видатковою накладною №2540 нараховано 3 591,60 грн., за непоставлену продукцію на суму 37 920,00 грн. нараховано 7 015,20 грн. Окрім того у зв`язку з простроченням поставки товару понад 30 днів позивач за первісним позовом нарахував відповідачу штраф в розмірі 7 % від непоставленої продукції, що складає 37 994,88 грн.

Наданий позивачем розрахунок пені та штрафу суд перевірив, визнав законним та обґрунтованим. А отже суд робить висновок про обґрунтованість вимог за первісним позовом.

Як визначено умовами договору (пункт 6.1.), оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію.

Заявляючи зустрічні позовні вимоги позивач вказує, що станом на даний час у відповідача за зустрічним позовом рахується заборгованість в розмірі 79 560,00 грн. за поставлений товар.

А проте, як слідує з матеріалів справи, всього постачальником було поставлено продукції на загальну суму 1 020 144,00 грн., заборгованість в розмірі 515 280,00 грн., яка виникла на підставі невиконання зобов`язання з оплати продукції поставленої на підставі видаткової накладної №940 від 10 липня 2020 року була стягнута згідно із рішенням Господарського суду міста Києва від 22 березня 2021 року по справі №910/518/21, решта заборгованості в розмірі 504 864,0 грн. була оплачена відповідачем за зустрічним позовом, що стверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с. 110-124). Таким чином суд не встановив обставин щодо наявності у позивача за первісним позовом заборгованості за отриманий від відповідача за первісним позовом товар. А тому в задоволенні зустрічного позову про стягнення 79 560,00 грн. заборгованості необхідно відмовити. Суд звертає увагу сторін, що товар на суму 79 560,00 грн. не було прийнято та повернуто постачальнику, про що свідчить накладна про повернення №1494 від 13.10.2020 року.

Згідно з нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач за зустрічним позовом пред`явив відповідачу вимогу про стягнення 11 710,10 грн. 3% річних та 53 820,70 грн. інфляційних втрат.

Вказані вимоги аргументовані простроченням замовником оплати отриманого товару.

Суд дослідив обставини стосовно поставок та їх наступних оплат.

Так, за накладною №940 від 10 липня 2020 року (котрій відповідає ярлик на придатну продукцію від 28.07.2020), строк оплати за якою становить 11 вересня 2020 року, фактична оплата здійснена 14 квітня 2021 року. За вказаний період (12.09.2020 - 13.04.2021) є можливими нарахування 40 986,76 грн. інфляційних втрат та 9 050,44 грн. 3%. Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/518/21 спір про нарахування 14 530,90 грн. інфляційних втрат та 5 154,07 грн. 3% річних розглянуто, та за наслідками такого розгляду прийнято відповідне рішення про стягнення. Таким чином за вказаним боргом стягненню підлягає 26 455,86 грн. інфляційних втрат та 3 896,37 грн. 3% річних, а тому в задоволенні 11 763,40 грн. інфляційних втрат та 4 731,83 грн. необхідно відмовити.

За накладною №1341 (ярлик від 05.10.2020) за розрахунком суду може бути нараховано 7 503,33 грн. інфляційних втрат та 3 778,29 грн. 3% річних, а тому в задоволенні вимог про стягнення 13 526,50 грн. інфляційних втрат та 2 637,66 грн. 3% річних необхідно відмовити.

За накладною №1350 (ярлик від 19.10.2020), за розрахунком суду до стягнення підлягає 565,53 грн. інфляційних втрат та 436,70 грн. 3% річних, а отже в задоволенні вимог про стягнення 24 925,21 грн. інфляційних втрат та 4 371,47 грн. 3% річних необхідно відмовити.

За накладною №1351 (ярлик від 09.10.2020), за розрахунком суду може бути нараховано 45,42 грн. інфляційних втрат та 329,82 грн. 3% річних, а тому в задоволенні вимог про стягнення 2 803,92 грн. інфляційних втрат та 622,02 грн. 3% річних необхідно відмовити.

За накладною №1579 (ярлик від 26.10.2020), за розрахунком суду до стягнення підлягає 960,89 грн. інфляційних втрат та 363,55 грн. 3% річних, а тому в задоволенні вимог про стягнення 1 245,11 грн. інфляційних втрат та 215,51 грн. 3% річних необхідно відмовити.

За накладною №2382 (ярлик від 23.12.2020), за розрахунком суду може бути нараховано 3 974,67 грн. інфляційних втрат та 1 539,19 грн. 3% річних, а отже в задоволенні вимог про стягнення 3 126,91 грн. інфляційних втрат та 647,38 грн. 3% річних необхідно відмовити.

За накладною №2540 (ярлик від 23.12.2020), за розрахунком суду до стягнення підлягає 320,00 грн. інфляційних втрат та 240,61 грн. 3% річних, а тому в задоволенні вимог про стягнення 932,81 грн. інфляційних втрат та 171,86 грн. 3% річних необхідно відмовити.

При здійсненні відповідних розрахунків суд взяв до уваги положення угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26 липня 2021 року, за якою сторонами здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином частина вимог позивача за зустрічним позовом не може бути задоволена, оскільки такі вимоги погашені в порядку та на умовах, що передбачені відповідною угодою. Розрахунок суду долучено до матеріалів справи.

З урахуванням вищенаведеного 39 555,70 грн. інфляційних втрат та 10 584,53 грн. 3% річних мають бути стягнуті за зустрічним позовом, у задоволенні решти зустрічного позову необхідно відмовити.

Відповідно до положень частини 8 статті 238 ГПК України, при розгляді первісного і зустрічного позовів та при розгляді позову третьої особи з самостійними вимогами у рішенні вказуються результати розгляду кожного з позовів.

За правилами частини 11 статті 238 ГПК України, у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

З огляду на те, що у даній справі суд зробив висновок про необхідність задоволення вимог первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум, суд вважає за необхідне провести зустрічне зарахування таких сум та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Зокрема, суд задовольняє грошові вимоги за первісним позовом в розмірі 89 790,29 грн. (48 795,41 грн. пені та 37 994,88 грн. штрафу) штрафних санкцій та грошові вимоги за зустрічним позовом в розмірі 50 140,23 грн. (39 555,70 грн. інфляційних втрат та 10 584,53 грн. 3%). А отже, у зв`язку з проведенням зустрічного зарахування сум, котрі мають бути стягнуті, суд робить висновок, що необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" 36 650 грн. 06 коп. штрафних санкцій.

Висновки суду

За наслідками розгляду справи суд встановив, що відповідач за первісним позовом прострочено погоджені строки поставки товару, з огляду на що позов про стягнення 86 790,29 грн. штрафних санкцій нарахованих у зв`язку з таким простроченням є обґрунтованим.

Також суд встановив, що відповідач за зустрічним позовом допустив прострочення оплати отриманого товару, у зв`язку з чим позов про стягнення 39 555,70 грн. інфляційних втрат та 10 584,53 грн. є обґрунтованим та має бути задоволений. В решті зустрічного позову необхідно відмовити з огляду на встановлені та зазначені в даному рішенні обставини.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень частини 11 статті 238 ГПК України, суд вважає за необхідне провести зустрічне зарахування сум судового збору присуджених до стягнення з обох сторін та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму судового збору.

Зокрема, суд покладає на відповідача за первісним позовом судовий збір сплачений позивачем за первісним позовом в розмірі 2 481,00 грн., а на відповідача за зустрічним позовом судовий збір сплачений позивачем за зустрічним позовом в розмірі 751,80 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "РАЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" до ТОВ "Інкос Лайн" задоволити повністю на суму 86 790,29 грн. штрафних санкцій з яких: 48 795,41 грн. пеня та 37 994,88 грн. штраф.

2. Судовий збір за первісним позовом в розмірі 2 481,00 грн. покласти на ТОВ "Інкос Лайн".

3. Зустрічний позов ТОВ "Інкос Лайн" задоволити частково на суму 50 140,23 грн., з яких: 39 555,70 грн. інфляційних втрат та 10 584,53 грн. 3% річних.

4. В задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ "Інкос Лайн" в частині стягнення 79 560,00 грн. основного боргу, 14 265,00 грн. інфляційних втрат та 1 125,57 грн. 3% річних відмовити.

5. Судовий збір в розмірі за зустрічним позовом в розмірі 751,80 грн. покласти на ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "РАЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом".

6. Судовий збір за зустрічним позовом в розмірі 2 269,94 грн. покласти на ТОВ "Інкос Лайн".

7. Провести зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.

9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" (02140, м. Київ, вул. Вишняківська 3, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046) 36 650 (тридцять шість тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 06 коп. штрафних санкцій та 1 729 (одна тисяча сімсот двадцять дев`ять) грн. 20 коп. судового збору.

Стягувач: Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" (02140, м.Київ, вул. Вишняківська 3, )

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повне рішення складено та підписано 13 вересня 2022 року.

Суддя А.Качур