ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1699/21

за позовною заявою Заступника керівника Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, б-р Л.Українки, 27/2; )

в інтересах держави в особі позивача Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2)

до відповідача 1 Київської обласної ради (01196, м. Київ, площа Л.Українки, 1; )

відповідача 2 Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 74; )

відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Терра-Інвест» (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 23, літ. «Б»; )

та відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1А; )

про визнання недійсними рішень, розпоряджень, скасування державної реєстрації та повернення земельних ділянок

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ворка Л.О.

За участю представників сторін:

прокурор Філіпенко О.І.;

від Київської обласної ради: Климець В.В.;

від ТОВ «Голдвейн»: адвокат Захарченко Ю.О., адвокат Оксенюк Г.О.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області звернувся Заступник керівника Київської обласної прокуратури з позовною заявою від 01.06.2021 № 15/1-562вих-21 (вх. № 1699/21) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до відповідачів Київської обласної ради, Бориспільської РДА, ТОВ «Інвестиційна компанія «Терра-Інвест» та ТОВ «Голдвейн» про визнання недійсними рішень, розпоряджень, скасування державної реєстрації та повернення земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог Прокурор зазначає, що на момент відведення у користування спірні земельні ділянки відносились до земель лісогосподарського та рекреаційного призначення, уповноваженим органом розпорядження якими була Верховна Рада України, у зв`язку з чим оспорювані рішення Київської обласної ради та розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, прийнято поза межами наданих їм повноважень та з порушенням вимог ст. 19, 31, 32 Земельного кодексу України, ст. 6, 11 Лісового кодексу України.

Таким чином, з позиції Прокурора, оспорювані рішення Київської обласної ради та розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, а також договори оренди і суборенди спірних земельних ділянок, підлягають визнанню недійсними, а рішення про державну реєстрацію речових прав на спірні земельні ділянки підлягають скасуванню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.06.2021 відкрито провадження у справі № 911/1699/21 за вказаною позовною заявою за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.09.2021 позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2022 ухвалу Господарського суду Київської області від 28.09.2021 у справі № 911/1699/21 скасовано; справу № 911/1699/21 повернуто до Господарського суду Київської області для продовження розгляду.

Після повернення матеріалів справи № 911/1699/21 до місцевого господарського суду ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2022 призначено на 20.09.2022 проведення підготовчого засідання у справі.

20.09.2022 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання Відповідача 4 від 19.09.2022 б/№ (вх. № 1191/22) про залучення доказів до справи.

20.09.2022 в судове засідання з`явились Прокурор та представники Відповідачів 1, 4.

В судовому засіданні розглядається заява Прокурора б/№, б/дати (вх. № 18530/21) про заміну учасника справи його процесуальним правонаступником.

В судовому засіданні Прокурор підтримав подану заяву і просив суд задовольнити заяву з підстав, викладених в ній.

Прокурор просить суд замінити у даній справі Позивача Кабінет Міністрів України на його процесуального правонаступника - Київську обласну державну адміністрацію.

В обґрунтування заяви Прокурор зазначає, що позов у даній справі подано в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, проте враховуючи законодавчі зміни, внесені до Земельного кодексу України згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», розпорядником спірних земельних ділянок на даний час є Київська обласна державна адміністрація, а не Кабінет Міністрів України.

Таким чином, Прокурор вважає наявними підстави для здійснення процесуального правонаступництва в порядку ст. 52 ГПК України.

Представник Відповідача 4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаної заяви і зазначив, що зміни законодавства, на які посилається Прокурор, набули чинності 27.05.2021, отже до звернення Прокурора з позовом у даній справі.

Відповідач 4 вважає відсутніми підстави для процесуального правонаступництва у спірних правовідносинах, і зауважує, що ГПК України не передбачає поняття «неналежний позивач» і не встановлює механізму заміни позивача.

Судом встановлено, що Київська обласна прокуратура звернулась з позовом, що розглядається в даній справі, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, у зв`язку з порушенням ст. 19, 31, 32 Земельного кодексу України, ст. 6, 11 Лісового кодексу України при прийнятті Київською обласною радою рішень від 23.11.2000 № 246-14-ХХІІІ «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об`єктів», від 05.04.2001 № 275-16-ХХІІІ «Про регулювання земельних відносин на території області», Переяслав-Хмельницькою РДА розпорядження від 15.12.2004 № 680 «Про передачу земельної ділянки на умовах довгострокової оренди ТОВ «Інвестиційна компанія «Терра-Інвест» та від 27.12.2004 № 727 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення», якими у приватну власність за рахунок земель лісогосподарського та рекреаційного призначення відведено земельні ділянки з кадастровими номерами :02:019:0001, :04:038:0001.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Частиною 8 тієї ж статті до 27.05.2021 було визначено, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Водночас, 27.05.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Вказаним Законом внесено низку змін до Земельного кодексу України, у т.ч. у частині восьмій статті 122 слова та цифри «у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря» замінено словами «які не входять до складу адміністративно-територіальних одиниць».

Спірні земельні ділянки розташовані на території Бориспільського району за межами населених пунктів.

Таким чином, внаслідок змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», розпорядниками земель лісогосподарського призначення державної форми власності за межами населених пунктів є саме обласні державні адміністрації, а не КМУ, отже Кабінет Міністрів України не може здійснювати вилучення земельних ділянок державної власності, у т.ч. тих, які є обмеженими в обороті.

Отже, у даному випадку Київська обласна державна адміністрація є розпорядником земель лісогосподарського призначення, в т.ч. і щодо вилучення земельних ділянок вказаної категорії.

Суд зазначає, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Таким чином, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) компетенції, визначеної Конституцією України та законами України, одного суб`єкта владних повноважень до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його компетенції, визначеної Конституцією України та законами України.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю публічного правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами чинного законодавства.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.12.2020 у справі № 805/4361/17-а, від 29.04.2021 у справі № 160/6782/19.

Статтею 52 ГПК України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Заявлені Відповідачем 4 заперечення щодо заяви Прокурора не спростовують наведених вище висновків, отже відповідні доводи Відповідача 4 відхиляються судом, як необґрунтовані.

Враховуючи встановлені вище обставини, наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що заява Київської обласної прокуратури про заміну учасника справи його процесуальним правонаступником підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 52, 120, 121, 232-235, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Київської обласної прокуратури б/№, б/дати (вх. № 18530/21) задовольнити.

2. Замінити у справі № 911/1699/21 Кабінет Міністрів України на його процесуального правонаступника - Київську обласну державну адміністрацію (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1; ).

3. Копію ухвали надіслати учасникам у справі засобами електронного зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати виготовлення і підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата виготовлення і підписання повного тексту ухвали 22.09.2022.

Суддя С.Ю. Наріжний