ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р. Справа №909/899/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суду складіколегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач),Зварич О.В., Малех І.Б.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя О.В. Рочняк) від 01 грудня 2021 року у справі №909/899/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до Фізичної особи-підприємця Юрченко Юрія Юрійовича про розірвання договору оренди приміщення

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до фізичної особи-підприємця Юрченка Юрія Юрійовича. Позивач просив суд розірвати договір оренди приміщення від 12 вересня 2018 року, укладеного між суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Юрченко Юрієм Юрієвичем та АТ КБ "Приватбанк"; договір оренди приміщення від 12 вересня 2018 року вважати розірваним з 31 липня 2021 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення умов договору, відповідач відмовився від дострокового розірвання договору, позивач змушений звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду.

Відповідач щодо заявлених позовних вимог заперечив, оскільки вважає, що в силу приписів ч. 1 ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Ця норма закону є імперативною.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 01 грудня 2021 року у справі №909/899/21 у задоволенні позову відмовив. Судові витрати поклав на позивача.

Суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять доказів того, що після отримання позивачем (орендарем) листа відповідача (орендодавця) від 07.07.2021 про виявлені ним погіршення орендованого майна, позивач не визнав такі погіршення майна чи вчинив дії по відновленню вказаних пошкоджень майна, а також звернення до відповідача після виконання відновлювальних робіт з метою огляду приміщення на виконання п.5.1. договору перед підписанням акту здачі - приймання. Наявний в матеріалах справи акт звільнення об`єкту оренди до договору оренди нерухомого майна від 03.08.2021, підписаний представниками банку в односторонньому порядку за цих обставин не може слугувати належним доказом в підтвердження передачі орендованого приміщення. Позивач не довів того, що відповідач не відповів у встановлений договором строк на лист з повідомленням позивача про відмову від договору оренди, а також того, що відповідач не мотивовано ухиляється від прийняття приміщення, оскільки він навів обґрунтовані підстави для такої відмови. Суд урахував, що станом на дату прийняття рішення суду у цій справі строк дії спірного договору закінчився, тому дійшов висновку про те, що у задоволенні позову про розірвання договору оренди приміщення від 12.09.2018, укладеного між суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк" належить відмовити.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року у справі №909/899/21 та прийняти нове, у якому позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає оскаржене рішення незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права, без з`ясування всіх обставини справи.

Вказує на те, що відповідно до вимог чинного законодавства з боку Банку було усунуто відповідні погіршення орендованого майна, про які відповідач повідомив у листі від 07.07.2021. Щодо копії акту звільнення об`єкту оренди до договору оренди нерухомого майна від 12.09.2018, складеного 03.08.2021 представниками АТ КБ «ПриватБанк» у присутності понятих, зазначає, що відповідач був присутній при цьому огляді приміщення, однак відмовився від підписання акту здачі приймання, про що останній не заперечує. У зв`язку з чим, Банк був вимушений підписати акт звільнення об`єкту оренду в присутності понятих. Вважає, що суд першої інстанції передчасно застосував до даних правовідносин висновки Верховного Суду у справах № 911/1442/19, 910/16750/18, 911/991/19, у яких зазначено, що розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Правовідносини у зазначених справах не є тотожними. Зокрема провадження у названих справах було відкрито вже після закінчення строку договору. Однак, у цій справі, Банк звернувся до суду та відповідно провадження було відкрито до моменту закінчення строку договору. А тому, висновки суду є передчасними та незаконними, що порушує права, свободи та законні інтереси Банку, як Орендаря приміщення.

В апеляційній скарзі Банк зазначає, що для всебічного встановлення обставин справи щодо надання оцінки акту звільнення об`єкту оренди від 03.08.2021, вважає за необхідне просити апеляційний суд прийняти також додаткові докази, зокрема, що підтверджують факт проведення останнім відновлювальних ремонтних робіт на об`єкті оренди: договір підряду№18/21 від 21.07.21; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року.

Однак, до апеляційної скарги ці докази не додано.

Фізична особа-підприємець Юрченко Ю.Ю. подав відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін. Зазначає, що деякі твердження, що містяться у апеляційній скарзі не відповідають дійсності. Фактично не відбулося належного відновлення орендованого майна, з яким відповідач пов`язував можливість дострокового припинення договору, а отже не може йти мова про безпідставність відмови відповідача достроково припинити договір оренди у відповідності до п. 4.1.8. Наведені в якості доказів відновлення майна договір підряду та акт про прийняття робіт за цим договором та і факт проведення робіт не означають, що майно дійсно було відновлене. Погіршення майна, що виходять за рамки нормального зносу не були усунуті орендарем, зафіксовані відповідним актом, який був складений орендодавцем у присутності свідків, після закінчення строку дії договору оренди, а отже на момент розгляду справи в першій інстанції не міг бути представлений суду, оскільки приміщення було опечатане позивачем, a відповідач виходив з того, що договір оренди продовжує діяти.

Стосовно твердження скаржника, що 31.07.2021 відповідач був присутній при цьому огляді, однак відмовився від підписання акту здачі приймання, про що останній не заперечує, то вказує, що у дійсності відповідач ще до появи представника орендодавця переконався, що погіршення не були належно усунуті, (приміщення було відкрите, там працював персонал клiнінговоп компанії). Після появи представника орендаря йому було повідомлено, про неприйнятність неналежного відновлення пошкодженого майна. Також Орендодавець заперечив щодо наявності у Орендаря безумовного права на дострокове припинення договору та пообіцяв надати письмові пояснення, що і було зроблено наступного дня. При огляді, внаслідок якого був складений документ «Акт звільнення об`єкту оренди» від 3 серпня 2021 року відповідач не був присутній, що власне очевидно, враховуючи те, що він датований третім серпня, а зустріч з представником позивача, на яку посилається апеляційна скарга, відбулася 31.07.2021. Заперечує свою присутність при складенні «Акту звільнення об`єкту оренди від 3 серпня 2021 року.

Стосовно «передчасного» застосування висновків Верховного Суду, позиція відповідача полягає у тому, що практика судів, як і кваліфіковані тлумачення правових норм не можуть бути передчасними.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 16 травня 2022 року поновив Акціонерному товариству Комерційний Банк "ПриватБанк" строк на апеляційне оскарження і відкрив провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року у справі №909/899/21.

Розгляд справи призначено на 07 липня 2022 року. Надалі за клопотанням представника позивача розгляд справи призначено на 11 серпня 2022 року.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.(ч.1).Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2).Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4). У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч.5).

Позивач до апеляційної скарги не додав договір підряду№18/21 від 21.07.21; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року, про які вказує в апеляційній скарзі, тому немає потреби вирішувати питання щодо їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Апеляційний суд не приймає доданих відповідачем до відзиву копій акта приймання та огляду нерухомого майна від 02.02.2021 і плану приміщення, оскільки відповідач не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав представника позивача і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з таких підстав.

Обставини справи:

12 вересня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (АТ КБ «ПриватБанк», орендар) та Фізична особа-підприємець Юрченко Ю. Ю. (орендодавець) уклали договір оренди приміщення (договір), за умовами якого, зокрема:

в порядку та на умовах, визначених Договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у тимчасове користування (оренду) приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності.( п.1.1 договору);

приміщення, яке передається в оренду за договором (надалі іменується «Приміщення»), знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Шпитальна, буд.7 має загальну площу 134,90 кв.м., складається з приміщення 1 площею 5,1 кв.м., приміщення 2 площею 16,8 кв.м., приміщення 3 площею 55,5 кв.м., приміщення 4 площею 6,0 кв.м., приміщення 5 площею 14,3 кв.м., приміщення 6 площею 1,6 кв.м., приміщення 7 площею 1,0 кв.м., приміщення 8 площею 2,0 кв.м., приміщення 9 площею 8,8 кв.м., приміщення 10 площею 29,9 кв.м., приміщення 11 площею 10,8 кв.м., приміщення 12 площею 16,1 кв. м., і належить орендодавцеві на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого 13 грудня 2003 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Басай Л.І., за реєстром №6777, що є зареєстрованим Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 24.07.2006 року за №531/2в, реєстраційний номер №202379. (п.1.2 договору);

приміщення надається орендареві для використання його у банківській діяльності орендаря. Орендодавець погоджується та дає згоду на використання приміщення під банківську діяльність. (п.1.4 договору);

орендар має право відмовитись від договору оренди у будь-який час, письмово попередивши про це орендодавця за 1 місяць. При цьому, орендар направляє орендодавцеві письмове повідомлення про свою готовність передати орендоване приміщення й підписати акт приймання-передачі. У разі якщо протягом 1 місяця з моменту відправлення такого письмового повідомлення, орендодавець не відповідає на нього або не мотивовано ухиляється від прийняття приміщення, воно вважається переданим з наступного дня після збігу місячного строку з моменту попередження. (п.4.1.8 договору);

передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення в оренду приміщення у оренду засвідчується актом здачі-приймання приміщення у оренду. Повернення приміщення орендодавцеві здійснюється за актом здачі-приймання. Обов`язок по складанню акта здачі-приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні договору. (п.5.1. договору);

приміщення та інше майно вважаються фактично переданими орендодавцеві/орендареві з моменту підписання акті здачі-приймання. У момент підписання цього акта орендар/орендодавець передає орендодавцеві/орендареві ключі від приміщення. (п.5.2 договору).

у випадку порушення своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 6.1 договору).

правочин укладено до 30 вересня 2019 року. (п.7.1. договору).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди до договору від 20 серпня 2019 року договір було пролонговано до 30 вересня 2020 року. А Додатковою угодою до договору від 30 липня 2020 року договір було пролонговано до 20 жовтня 2021 року.

12 червня 2021 року позивач надіслав відповідачу лист №Е.18.0.0.0/4-210611/3671 про намір достроково розірвати договір оренди приміщення з 31 липня 2021 року. До листа приєднано проект додаткової угоди та акт здачі-приймання приміщення.

Листом від 07 липня 2021 року Юрченко Ю.Ю. повідомив позивача про те, що 06 липня 2021 року він у присутності представника АТ "КБ "ПриватБанк" здійснив поверхневий огляд належного йому на праві власності приміщення, орендованого позивачем та виявив здійснені Орендарем погіршення його майна, що виходять за рамки нормального зношення. Зазначив про приписи ст.779 ЦК України, відповідно до яких орендар зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини, а у разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

У відповідь на лист АТ КБ "ПриватБанк" №Е.18.0.0.0/4-210611/3671 Юрченко Ю.Ю. направив банку лист від 02 серпня 2021 року, у якому відмовився від дострокового розірвання договору, посилаючись на приписи ст. 291 ГК України, відповідно до яких одностороння відмова від договору не допускається. Вказаний лист згідно з відбитком штаму на ньому отримано банком 05 року 2021 року.

В акті звільнення об`єкта оренди до договору оренди нерухомого майна від 12 вересня 2018 року, складеного 03 серпня 2021 року представниками АТ КБ «ПриватБанк» у присутності понятих зазначено, що об`єкт оренди був повністю оглянутий та було проведено візуальний огляд його технічного стану. За результатами огляду та перевірки встановлено, що об`єкт оренди знаходиться в належному стані, придатному до використання; повністю звільнений від майна та працівників банку; вхід в об`єкт оренди опечатаний; приміщення було звільнено та підготовлено для передачі орендодавцю 31 липня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції переглядає рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року у справі №909/899/21, яким суд відмовив АТ КБ "ПриватБанк" у задоволенні позову про розірвання договору оренди приміщення від 12 вересня 2018 року та вважати розірваним з 31 липня 2021 року договір оренди приміщення від 12 вересня 2018 року.

Відповідно до положень частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 626 та частиною першою статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Правові наслідки розірвання договору визначено статтею 653 ЦК України. Зокрема передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ч.2). У разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч.3).

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Статтею 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 784 ЦК України установлено, що наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймодавець передав річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі; 2) наймодавець не виконує свого обов`язку щодо проведення капітального ремонту речі.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. (ст.785 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.(ч.6 ст.283 ГК України).

Згідно з статтею 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. (ч.1). Договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. (ч.2). Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.(ч.3).

За текстом статті 188 ГК України 1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. 2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. 3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. 5. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Предметом розгляду у цій справі є вимога позивача розірвати договір оренди приміщення, укладений 12 вересня 2018 року суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 з АТ КБ "Приватбанк" та вважати цей договір оренди приміщення розірваним з 31 липня 2021 року.

Підставою заявлених вимог позивач називає пункт 4.1.8 договору оренди приміщення від 12 вересня 2018 року, яким передбачено право орендаря відмовитись від договору оренди у будь-який час, письмово попередивши про це орендодавця за один місяць. При цьому, орендар направляє орендодавцеві письмове повідомлення про свою готовність передати орендоване приміщення й підписати акт приймання-передачі. У разі якщо протягом 1 місяця з моменту відправлення такого письмового повідомлення, орендодавець не відповідає на нього або не мотивовано ухиляється від прийняття приміщення, воно вважається переданим з наступного дня після збігу місячного строку з моменту попередження.

Отож, названий пункт договору передбачає право орендаря на односторонню відмову від договору оренди.

Така умова договору не узгоджується із приписами частини 6 статті 283 та частини першої статті 291 ГК України щодо регулювання відносин оренди майна у сфері господарювання. Водночас положення Цивільного кодексу України про свободу договору як одну із засад цивільного законодавства (ч.1 ст.3 ЦК) передбачають можливість односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це передбачено договором або законом (ст. 525 ЦК).

З обставин справи видно, що 12 червня 2021 року АТ КБ "Приватбанк" (орендар) надіслав ФОП Юрченку Ю.Ю. (орендодавець) лист №Е.18.0.0.0/4-210611/3671 від 11 червня 2021 року, у якому повідомив про прийняте рішення припинити дію договору з 31 липня 2021 року; вказав, що цей лист є повідомленням про дострокове розірвання договору від 12 вересня 2018 року на підставі пункту 4.1.8 цього договору; також повідомив, що для приймання орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі належить прибути повноважному представнику 31 липня 2021 року за вказаною адресою. Додатками в листі зазначено проект додаткової угоди в двох екземплярах та акт здачі-приймання приміщення. (а.с.20-21).

У силу закону (ч.3 ст.291 ГК України) договір оренди може бути розірваний за згодою сторін чи на вимогу однієї із сторін з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму. Такі підстави визначено статтею 784 ЦК України і позивач не вказує про їх наявність, як підстави для розірвання договору оренди приміщення.

Укладений сторонами, як двома суб`єктами господарювання, договір оренди приміщення теж не містить умов про дострокове розірвання договору.

Умова пункту 4.1.8 договору передбачає право орендаря відмовитись від договору оренди у будь-який час, письмово попередивши про це орендодавця за один місяць та наслідки такої відмови.

Інших, передбачених законом, підстав для дострокового розірвання договору оренди позивач не називає.

Необхідно зазначити й те, що станом на дату ухвалення оскарженого рішення договір оренди приміщення припинив свою дію 20 жовтня 2021 року саме до цієї дати сторони домовилися пролонгувати договір оренди приміщення від 12 вересня 2018 року.

Власне з переписки сторін видно, що між сторонами виник спір щодо стану орендованого приміщення і з цієї причини відмови орендодавця (відповідач) прийняти це майно, тобто, щодо наслідків односторонньої відмови від договору.

Ураховуючи наведене, правові підстави для задоволення позову про розірвання договору оренди приміщення від 12 вересня 2018 року відсутні.

Щодо другої позовної вимоги (договір оренди приміщення від 12 вересня 2018 року вважати розірваним з 31 липня 2021 року), то господарський суд розглядає спори, а не встановлює факти. Крім цього, згідно з ч.5 ст.188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у позові. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Господарський суд Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року у справі №909/899/21 з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому законні підстави для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" відсутні.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року у справі №909/899/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк".

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2022 року.

Головуюча суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех