РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2022Справа № 910/5707/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Приватного підприємства "Дубекспо"

до Державної казначейської служби України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві та Головне управління Державної податкової служби у м. Києві

про відшкодування збитків в розмірі 76 125,00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Дубекспо» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Державної казначейської служби України про відшкодування збитків в розмірі 76 125,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язання з перерахування грошових коштів на підставі виконавчого документа № 826/7511/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5707/22, залучено до участі у справі Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві та Головне управління Державної податкової служби у м. Києві в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

12.08.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що позивач помилково застосовує до спірних правовідносин норми пунктів 8.1, 8.4 статті 8, п. 32.2 статті 32 Закону України «Про Платіжні системи та переказ коштів в Україні», що узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 10.05.2021 у справі № 910/6067/19. Відповідач зазначає, що механізм виконання в особливому режимі воєнного стану повноважень органами Казначейства, пов`язаних із здійснення казначейського обслуговування бюджетних коштів та коштів інших клієнтів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою України в особливому режимі в умовах воєнного стану» № 590 від 09.06.2021, відповідно до пп. 3 п. 19 якого належить виконання Казначейством виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/7511/18, водночас, наразі Казначейство здійснює видатки передбачені пп. 1 та пп. 2 означеного Порядку, в зв`язку з чим, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 926/7511/18 буде виконано в порядку черговості передбаченого п. 19 Порядку № 590 за умови наявності достатнього фінансового ресурсу на єдиному казначейському рахунку. Крім того, відповідач зазначає, що згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 15.04.2015, Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язанням і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦК України, однак, Казначейство не уособлює собою державу України, а її рахунки не уособлюють собою Державний бюджет, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 826/7380/15, відповідно до яких, ефективним способом захисту є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені нарахованої на суму заборгованості бюджету відшкодування ПДВ.

12.08.2022 представником третьої особи 1 подано письмові пояснення.

18.08.2022 представником позивача подано відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Дубекспо» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якій позивач просив суд стягнути із Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» грошові кошти у розмірі 1 290 460,00 грн., у зв`язку із невиконанням судового рішення по справі №826/7041/16.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2018 у справі №826/7511/18 позов задоволено повністю, стягнуто із Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Дубекспо" грошові кошти у розмірі 1 290 460,00 грн., стягнуто на користь Окружного адміністративного суду міста Києва судовий збір у розмірі 9678,45 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, стягнуто на користь Окружного адміністративного суду міста Києва судовий збір у розмірі 9678,45 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

14.02.2012 за вх. № 06-5731 Головним управлінням Державної казначейської служби України в м. Києві (далі - третя особа 1) отримано Заяву ПП «Дубекспо» про відкриття виконавчого провадження вих. № 13 від 13.02.2022 щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» грошових коштів у розмірі 1 290 460,00 грн. на підставі виконавчого листа № 826/7511/18 від 05.08.2019.

Листом № 04-01.3-08/2865 від 20.04.2022 Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві направило пакет документів з оригіналом виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 у справі №826/7511/18 на виконання до Державної казначейської служби України

Вказаний пакет документів відповідачем отримано 10.05.2022.

Звертаючись з позовом до суду, ПП «Дубекспо» зазначає, що фактично часовий проміжок між поданням виконавчого листа (10.05.2022) та поточною датою (07.07.2022) склав 59 календарних днів, що свідчить про порушення строку виконання виконавчого листа та наявності підстав для стягнення з Державної казначейської служби України пені у розмірі 76 125,60 грн. на підставі пункту 32.2 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» установлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Вказаним законом також визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Так, статтею 3 цього Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з пунктом 3 Положення про Державну казначейську службу України основними завданнями Казначейства є: реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів; внесення на розгляд Міністра фінансів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах..

Пунктом 9 Положення про Державну казначейську службу України передбачено, що Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи..

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком № 845 (порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45).

За правилами пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку про те, що Казначейство є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» особою на здійснення гарантованого державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника (державного органу, державного підприємства або підприємства, примусова реалізація майна якого забороняється) у визначених цим Законом випадках та з урахуванням установлених ним особливостей за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з преамбулою Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» цей Закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 цього Закону суб`єктами правових відносин, що виникають при здійсненні переказу коштів, є учасники, користувачі (платники, отримувачі) платіжних систем.

Пунктом 1.43 статті 1 вказаного Закону встановлено, що учасник/член платіжної системи (далі - учасник платіжної системи) - юридична особа, що на підставі договору з платіжною організацією платіжної системи надає послуги користувачам платіжної системи щодо проведення переказу коштів за допомогою цієї системи та відповідно до законодавства України має право надавати такі послуги.

Згідно з пунктом 11.4 статті 11 цього Закону для проведення переказів через систему міжбанківських розрахунків Національного банку України банки-резиденти, Державна казначейська служба України відкривають рахунки в Національному банку України.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.4 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Пунктом 32.2 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що у разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов`язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. В цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України Казначейство є учасником системи електронних платежів Національного банку.

Згідно з пунктом 1.8 Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 № 758, розрахунково-касове обслуговування клієнтів здійснюється органами Казначейства відповідно до умов договорів та додаткових угод до договорів (у разі наявності) між органами Казначейства і клієнтами (додаток 1 цього Порядку).

Однак, застосування саме до спірних правовідносин положень пунктів 8.1, 8.4 статті 8, пункту 32.2 статті 32 вказаного Закону є помилковим, оскільки механізм безспірного списання органами Казначейства коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету (зокрема й податкових платежів) є відмінним від механізму (порядку) міжбанківського переказу не бюджетних коштів, який здійснює Казначейство як банківська установа.

Зазначені висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду від 10.05.2021 у справі № 910/6067/19 за позовом Приватного підприємства "Дубекспо" до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про стягнення 13 659,62 грн.

При цьому, позивач помилково застосовує до спірних правовідносин норми пунктів 8.1, 8.4 статті 8, пункту 32.2 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" із посиланням на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №760/11577/15-ц, у якій правовідносин з виконання судового рішення про стягнення надходжень не виникало, що підтверджується висновками Великої Палати Верховного Суду справі № 910/6067/19, викладеними в ухвалі від 30.03.2021, а отже правовідносини, що виникли у справі № 760/11577/15-ц та у справі № 910/6067/19 не є подібними.

При цьому, суд також зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

24.02.2022 було розпочато повномасштабні військові дії проти України, у зв`язку з чим з 24.02.2022 згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, в Україні введено воєнний стан, який наразі триває.

Частиною 4 п. 22 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що в умовах воєнного стану виконання повноважень органами Казначейства України на відповідній території України може здійснюватися в особливому режимі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану» № 590 від 9 червня 2021 року затверджено Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану.

Пункт 19 означеного Порядку визначає, що Казначейство та органи Казначейства здійснюють платежі за дорученнями клієнтів з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка в такій черговості:

1) за видатками на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану, а також розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, залучених до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану;

2) за видатками державного бюджету на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України; витрати Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; витрати на покриття тимчасових касових розривів Пенсійного фонду України; на оплату послуг із забезпечення функціонування Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Мін`юст та Мінрегіон;

за видатками загального фонду державного та місцевих бюджетів на оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату; витрати на погашення та обслуговування державного боргу, обслуговування місцевого боргу, гарантованого державою боргу, виконання гарантійних зобов`язань, виплати за державними деривативами; соціальне забезпечення; придбання медикаментів та перев`язувальних матеріалів; придбання води питної (зокрема бутильованої); забезпечення продуктами харчування; реалізацію програм державних гарантій медичного обслуговування населення; оплату послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу; оплату комунальних послуг та енергоносіїв; поточні трансферти місцевим бюджетам; інші захищені видатки; забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення для індивідуального користування, послугами з їх ремонту і технічного обслуговування; одноразову натуральну допомогу "пакунок малюка"; оплату послуг з оздоровлення і відпочинку дітей, які потребують особливої уваги та підтримки, в дитячих оздоровчих таборах державних підприємств "Міжнародний дитячий центр "Артек", "Український дитячий центр "Молода гвардія" і в дитячих закладах оздоровлення та відпочинку вищої категорії, які розташовані в гірських районах (районах, в яких розташовані населені пункти, віднесені до категорії гірських); оплату послуг з охорони території та об`єктів державних підприємств "Міжнародний дитячий центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія" та фінансову підтримку цих дитячих закладів; оплату соціальних послуг/компенсацію вартості соціальних послуг надавачам соціальних послуг, які були залучені до їх надання на договірній основі, зокрема шляхом соціального замовлення; придбання канцтоварів, миючих та дезінфікуючих засобів (зокрема для закладів соціального захисту); оплату послуг зв`язку та поштових послуг, придбання засобів зв`язку, оплату за послуги інтернет-провайдерів за користування Інтернетом; оплату інформаційних послуг, у тому числі з виготовлення та розміщення інформаційної продукції, послуг із розміщення інформації в засобах масової інформації; оплату ритуальних послуг (зокрема послуг з перевезення, поховання); оплату послуг із благоустрою населених пунктів (зокрема оплату енергоносіїв та інших комунальних послуг, охорону об`єктів благоустрою); оплату експлуатаційних послуг, пов`язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій (зокрема вивіз сміття); оплату послуг з технічного обслуговування установок з доочистки води та біологічного очищення господарсько-побутових стічних вод; заходи (зокрема ремонтні роботи) з усунення аварій в житловому фонді, бюджетних установах, закладах, утримання та поточний ремонт світлофорних об`єктів, охорону приміщень бюджетних установ та заходи із захисту цих приміщень; компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, оплату послуг з перевезення електротранспортом; послуги з поточного ремонту та обслуговування комп`ютерної та організаційної техніки, оплату послуг з адміністрування (обслуговування) програмного забезпечення, інших послуг у сфері інформатизації; придбання пально-мастильних матеріалів, талонів, запчастин та оренду і ремонт автомобільного транспорту; утримання та обслуговування електромереж; послуги прання, придбання та виготовлення білизни (зокрема постільної), рушників, матраців; оплату послуг з обслуговування протипожежної сигналізації, придбання засобів пожежогасіння, оплату послуг з перезарядки вогнегасників; експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до встановленого мобілізаційного завдання (замовлення); аварійні, відновні роботи та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах відповідно до переліків, затверджених обласними військовими адміністраціями на період дії воєнного стану з урахуванням пропозицій Міноборони, ДСНС, Держприкордонслужби та сільських, селищних, міських голів; утримання мереж зовнішнього освітлення, утримання вулично-шляхової мережі; ремонт споруд цивільного захисту (укриття, бомбосховища тощо); придбання ветеринарних препаратів, кормів для тварин; оплату кейтерингових послуг та/або послуг гарячого харчування; дослідження і розроблення, окремі заходи з виконання державних (регіональних) програм; субсидії та поточні трансферти підприємствам, установам та організаціям у частині оплати праці з нарахуваннями, придбання медикаментів та перев`язувальних матеріалів, забезпечення продуктами харчування, стипендій, оплати комунальних послуг та енергоносіїв; придбання одягу, взуття, м`якого інвентарю і обладнання для учнів з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування; закупівлю та монтаж медичного обладнання згідно з переліком, затвердженим МОЗ, систем постачання медичного кисню; забезпечення пально-мастильними матеріалами протипожежної та аварійно-рятувальної техніки; забезпечення роботи спеціалізованих санітарних автомобілів екстреної медичної допомоги (забезпечення пально-мастильними матеріалами, запасними частинами, послугами зв`язку); оплату послуг спеціалізованого санітарного транспорту; надання підтримки внутрішньо переміщеним та/або евакуйованим особам; поточний ремонт та придбання матеріалів для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб; придбання матеріалів для ремонту тепло-, водо-, електромереж; програми з підтримки Збройних Сил, заходи та роботи з територіальної оборони (зокрема матеріально-технічного забезпечення підрозділів територіальної оборони); підготовку кадрів у закладах професійної (професійно-технічної) освіти; відшкодування різниці в тарифах на послуги тепло-, водопостачання (водовідведення); придбання гіпохлориту натрію для знезараження води в системах централізованого питного водопостачання та водовідведення; придбання насіннєвого матеріалу, мінеральних добрив, засобів захисту рослин, послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції; відрядження працівників бюджетних установ; забезпечення, організацію та виконання літерних авіаційних рейсів повітряними суднами; придбання предметів, призначених для відзначення та нагородження; закупівлю санітарно-гігієнічних товарів та поліетиленової продукції для пакування відходів; оплату послуг із страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, водіїв відповідно до законодавства, оплату послуг із медичного огляду водіїв; видатки за рахунок коштів резервного фонду бюджету; оплату (відшкодування) коштів за отримання доступу до інформації з баз даних, реєстрів іноземних держав; оплату товарів, робіт та послуг, що закуповуються під час реалізації проектів, виконання програм допомоги, які підтримуються Європейським Союзом, урядами іноземних держав, іноземними фінансовими та донорськими установами і міжнародними фінансовими організаціями, в тому числі на умовах співфінансування; надання фінансової державної підтримки Фондом розвитку підприємництва суб`єктам підприємництва на компенсацію відсотків за кредитами та винагороди за договорами фінансового лізингу, а також фізичним особам - позичальникам на здешевлення вартості іпотечних кредитів;

за видатками спеціального фонду державного та місцевих бюджетів на оплату праці працівників бюджетних установ та нарахування на заробітну плату; витрати на погашення та обслуговування місцевого боргу; соціальне забезпечення; оплату комунальних послуг та енергоносіїв; придбання медикаментів та перев`язувальних матеріалів; придбання води питної (зокрема бутильованої); забезпечення продуктами харчування; надання підтримки внутрішньо переміщеним та/або евакуйованим особам, придбання миючих та дезінфікуючих засобів (зокрема для закладів соціального захисту); оплату послуг зв`язку та поштових послуг, придбання засобів зв`язку, оплату за послуги інтернет-провайдерів за користування Інтернетом; оплату інформаційних послуг, у тому числі з виготовлення та розміщення інформаційної продукції, послуг із розміщення інформації в засобах масової інформації; оплату ритуальних послуг (зокрема послуг з перевезення, поховання); оплату послуг із благоустрою населених пунктів (зокрема оплату енергоносіїв та інших комунальних послуг, охорону об`єктів благоустрою), оплату експлуатаційних послуг, пов`язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій (зокрема вивіз сміття); оплату послуг з технічного обслуговування установок з доочистки води та біологічного очищення господарсько-побутових стічних вод; утримання та поточний ремонт світлофорних об`єктів, охорону приміщень бюджетних установ та заходи із захисту цих приміщень, заходи (зокрема ремонтні роботи) з усунення аварій в житловому фонді, бюджетних установах, закладах; послуги з поточного ремонту та обслуговування комп`ютерної та організаційної техніки, оплату послуг з адміністрування (обслуговування) програмного забезпечення; придбання пально-мастильних матеріалів, талонів, запчастин та ремонт автомобільного транспорту; утримання та обслуговування електромереж; послуги прання, придбання та виготовлення білизни (зокрема постільної), рушників, матраців; оплату послуг з обслуговування протипожежної сигналізації, придбання засобів пожежогасіння, оплату послуг з перезарядки вогнегасників; експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до встановленого мобілізаційного завдання (замовлення); аварійні, відновні роботи та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах відповідно до переліків, затверджених обласними військовими адміністраціями на період дії воєнного стану з урахуванням пропозицій Міноборони, ДСНС, Держприкордонслужби та сільських, селищних, міських голів; утримання мереж зовнішнього освітлення, утримання вулично-шляхової мережі, ремонт споруд цивільного захисту (укриття, бомбосховища тощо); субсидії та поточні трансферти підприємствам, установам та організаціям у частині оплати праці з нарахуваннями, придбання медикаментів та перев`язувальних матеріалів, забезпечення продуктами харчування, стипендій, оплати комунальних послуг та енергоносіїв; капітальні трансферти підприємствам, установам та організаціям у частині збільшення статутного капіталу Держмолодьжитла; внески до статутного капіталу стратегічно важливих підприємств (централізоване водопостачання та водовідведення, теплопостачання, громадський транспорт, забезпечення наземного обслуговування повітряних суден); придбання матеріалів для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб; придбання матеріалів для ремонту тепло-, водо-, електромереж; видатки на програми з підтримки Збройних Сил, заходи та роботи з територіальної оборони (зокрема матеріально-технічного забезпечення підрозділів територіальної оборони); придбання насіннєвого матеріалу, мінеральних добрив, засобів захисту рослин, послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції; оплату послуг із страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, водіїв відповідно до законодавства, оплату послуг із медичного огляду водіїв; придбання джерел резервного живлення; закупівлю та монтаж медичного обладнання згідно з переліком, затвердженим МОЗ, систем постачання медичного кисню, виконання ремонтно-будівельних робіт з реконструкції та капітального ремонту систем (мереж) киснепостачання; видатки за рахунок коштів резервного фонду бюджету; оплату товарів, робіт та послуг, що закуповуються під час реалізації проектів, виконання програм допомоги, які підтримуються Європейським Союзом, урядами іноземних держав, іноземними фінансовими та донорськими установами і міжнародними фінансовими організаціями, в тому числі на умовах співфінансування; надання фінансової державної підтримки Фондом розвитку підприємництва суб`єктам підприємництва на компенсацію відсотків за кредитами та винагороди за договорами фінансового лізингу, а також фізичним особам - позичальникам на здешевлення вартості іпотечних кредитів;

за іншими коштами з небюджетних рахунків Фонду розвитку підприємництва за напрямами, визначеними підпунктами 1 та 3 пункту 5 Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для забезпечення функціонування Фонду розвитку підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 р. № 29 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 12, ст. 159); Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" за напрямками, що визначені Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для збільшення статутного капіталу Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" з подальшим спрямуванням на виконання Державної програми забезпечення молоді житлом на 2013-2023 роки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 р. № 488 (Офіційний вісник України, 2011 р., № 35, ст. 1456);

3) за іншими видатками та наданням кредитів.

З наведеного вбачається, що виконання Казначейством листа Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 926/7511/18 відносить до пп. 3 п. 19 означеного Порядку, що свідчить про відсутність обставин неправомірної бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного перерахування коштів стягувачу.

Таким чином, судом не встановлено наявності правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої на підставі п. 32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» пені у розмірі 76 125,60 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому, як вбачається із позовної заяви, звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що на підставі ч. 2 п. 13 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» Судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

В свою чергу, як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі 76 125,60 грн. на підставі пункту 32.2 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

За визначенням пені, що містить ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Жодних вимог про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної позивачу незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, як обґрунтування завдання саме шкоди, позовна заява не містить.

Отже, враховуючи предмет та підстави позову, позивач при звернення до суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача пені у розмірі 76 125,60 грн. мав сплатити судовий збір у розмірі та порядку встановленому Законом України "Про судовий збір", а саме у розмірі 2 481,00 грн.

Враховуючи наведене, оскільки пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» при розгляді даної позовної заяви не може бути застосований, з огляду на відсутність жодних вимог про стягнення з відповідача саме шкоди, та заявлення позивачем вимоги про стягнення пені, за яку у відповідності до Закону України «Про судовий збір», виходячи із ціни позову, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2 481,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути належну суму судового збору в дохід Державного бюджету України за результатами вирішення спору з урахуванням приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Дубекспо» (01004, місто Київ, вул. Горького, будинок 5, корпус Б; ідентифікаційний код: 36203336) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 19.09.2022

Суддя О.А. Грєхова