ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. Справа№ 911/2766/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Кропивної Л.В.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємтсва «Білоцерківське лісове господарство»

на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022

у справі № 911/2766/21 (суддя: Кошик А.Ю.)

за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу

до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство»

про стягнення 262 893,29 грн

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» про стягнення 262 893,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не виконано покладений на нього чинним законодавством обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень, а тому наявні правові підстави для стягнення з ДП «Білоцерківське лісове господарство» шкоди, внаслідок незабезпечення захисту лісів від незаконних рубок дерев, яка складає 262 893,29 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі № 911/2766/21 позовні вимоги Державної екологічної інспекції Столичного округу до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» прo стягнення 262 893,29 грн. задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» 262 893,29 грн. шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища з них:

- на розподільчий рахунок Узинської територіальної громади 9 468,99 грн., що становить 50% від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»; 5 681,39 грн., що становить 30 % від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 3 787,65 грн., що становить 20 % від загальної суми на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету;

- на розподільчий рахунок Сквирської територіальної громади 326,09 грн., що становить 50 % від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»; 795,65 грн., що становить 30% від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 530,43 грн., що становить 20% від загальної суми, на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету;

- на розподільчий рахунок Володарської територіальної громади 1 111,94 грн., що становить 50% від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльност; 667,16 грн., що становить 30% від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 444,78 грн., що становить 20% від загальної суми, на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету;

- на розподільчий рахунок Білоцерківської територіальної громади 3 150,50 грн., що становить 50% від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»; 1 890,30 грн., що становить 30 % від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 1 260,20 грн., що становить 20% від загальної суми, на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету;

- на розподільчий рахунок Ставищенської територіальної громади 116 389,12 грн., що становить 50% від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»; 69 833,47 грн., що становить 30% від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 46 555,65 грн., що становить 20% від загальної суми, на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету.

Стягнуто з Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу 3 943,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Зауважив, що у позові заявлено до відшкодування шкоду, заподіяну незаконними рубками дерев на території відповідача, що виявлено вході перевірки і відповідачем не спростовано.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП «Білоцерківське лісове господарство» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі № 911/2766/21 за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» про стягнення 262 893,29 грн та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, а тому таким, що підлягає скасуванню. Зокрема скаржник зауважує, що винними особами було частково відкшодовано шкоду державі за незаконну вирубку лісів, а тому заявлена до стягнення сума є необгрунтованою. Наголошує на відсутності вини ДП «Білоцерківське лісове господарство» у незаконній вирубці лісів та на наявності доказів, що свідчать про відсутність бездіяльності відповідача. Зазначає, що зміст поняття «охорона лісів», яке вживається в Лісовому кодексі України, є однією із чотирьох невід`ємних складових ведення лісового господарства, та не може тлумачитися як безпосередня охорона певного майна від розкрадань. Звертає увагу на те, що в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції вказано розмір завданих збитків, який відрізняється від суми, вказаної в резолютивній частині рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2022, дана апеляційна скарга у справі № 911/2766/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Білоцерківське лісове господарство» на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі № 911/2766/21; розгляд апеляційної скарги ДП «Білоцерківське лісове господарство» на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі № 911/2766/21 призначено до розгляду на 22.08.2022 запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

У зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Владимиренко С.В. та Майданевича А.Г., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Зубець Л.П., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 справу № 911/2766/21 за апеляційною скаргою ДП «Білоцерківське лісове господарство» на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 прийнято до провадження визначеним складом суду.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Буравльова С.І.., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Зубець Л.П., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 справу № 911/2766/21 за апеляційною скаргою ДП «Білоцерківське лісове господарство» на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 прийнято до провадження визначеним складом суду; розгляд апеляційної скарги ДП «Білоцерківське лісове господарство» на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі № 911/2766/21 призначено на 12.09.2022.

У межах встановленого судом строку не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.09.2022 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до п.п. 5 п. 2 Розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема щодо:

- пошкодження дерев і чагарників, знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, природного підросту та самосіву на землях, призначених під відновлення лісу, законності вирубування;

- повноти та законності здійснених заходів щодо відтворення лісів, зокрема цінними та рідкісними породами дерев, породами, притаманними відповідному регіону, та повноти заходів з догляду за лісовими культурами на землях, призначених під відновлення лісу;

- раціонального та невиснажливого використання лісових ресурсів; добування продуктів лісу та використання лісових ресурсів; здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, застосування пестицидів і агрохімікатів у лісовому господарстві та лісах;

- з використання полезахисних лісосмуг, водоохоронних і захисних лісових насаджень;

- заготівлі деревини в порядку рубок головного користування та здійснення лісогосподарських заходів;

- експлуатації нових і реконструйованих підприємств, цехів, агрегатів, транспортних шляхів, магістральних трубопроводів, комунальних та інших об`єктів, не забезпечених обладнанням, що запобігає шкідливому впливу на стан і відтворення лісів;

- збереження корисної для лісу фауни.

Відповідно до п. 9 Розділу II Положення, Державна екологічна інспекція Столичного округу пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

ґ) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

е) відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Відповідно до аб. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Позаплановий захід державного нагляду (контролю) проведено з метою виконання доручення Прем`єр-міністра України від 29.01.2020 року № 2777/1/1-20 (далі - Доручення) на здійснення позапланового заходу з державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів стосовно ДП «Білоцерківське лісове господарство».

08.05.2020 року Державною екологічною інспекцією видано наказ № 400-П, про проведення позапланової перевірки ДП «Білоцерківське лісове господарство», відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 27.11.2018 року № 259, наказу Державної екологічної інспекції України від 08.05.2020 року №145 (що були чинні на час проведення перевірки) та посвідчення (направлення) № 3/5/000384 від 08.05.2020 року.

У період з 12.05.2020 року по 25.05.2020 року Інспекцією було проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог чинного природоохоронного законодавства Державним підприємством «Білоцерківське лісове господарство» (, 09130, Київська область, Білоцерківський район, с.Дрозди, урочище «Товста», квартал 50) (відповідач) у присутності директора ДП «Білоцерківське лісове господарство» Вітряка А.В., про що було складено відповідний Акт перевірки за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони від 25.05.2020 року за № 117/3/5/000384 (далі - Акт), який було отримано 25.05.2020 року представником відповідача.

На направленні на перевірку міститься напис відповідальної особи відповідача: «До перевірки допускаємо», тобто відповідачем було допущено Інспекцію для проведення перевірки.

Під час перевірки з наданих документів встановлено, що ДП «Білоцерківське лісове господарство» було організоване в 1991 році згідно наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 року № 133 та наказу по Київському державному лісогосподарському об`єднанню «Київліс» від 20.11.1991 року № 1633. Підприємство розташоване в південно-західній частині Київської області на території восьми адміністративних районів: Білоцерківський, Васильківський, Володарський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Тетіївський, Фастівський. Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 № 194526. Дата проведення державної реєстрації 12.03.1997 року, зміна свідоцтва про державну реєстрацію 12.02.2008 року. Статут підприємства від 2015 року зареєстровано 16.04.2015 року, номер запису 8006018, затверджено наказом Державного агентства лісових ресурсів України 14.04.2015 року № 142.

Під час проведення Інспекцією перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства виявлено наступні порушення:

1. Під час розробки лісосіки ВРС у кварталі 65 виділі 4 на площі 3,7 га Сухоліського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство» допущено пошкодження до ступеня припинення росту двох дерев породи дуб, що є порушенням пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України», ст. 19 Лісового кодексу України;

2. Під час розробки лісосіки у кварталі 17 виділі 4 (5) ПРХ-20 року на площі 3,4 га Сквирського лісництва допущено пошкодження до ступеня припинення росту 1 дерева породи липа, що є порушенням пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України», ст. 19 Лісового кодексу України;

3. Під час розробки лісосіки у кварталі 51 виділі 6 РГК-20 року на площі 0,8 га Сквирського лісництва допущено зрізання одного сироростучого дерева породи граб без спеціального дозволу - лісорубного квитка (дерево не було призначене до рубки згідно із матеріалами відводу), що є порушенням ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України;

4. Під час розробки лісосіки у кварталі 51 виділі 6 РГК-20 року на площі 2,6 га Сквирського лісництва допущено зрізання одного сироростучого дерева породи ясен без спеціального дозволу - лісорубного квитка (дерево не було призначене до рубки згідно із матеріалами відводу) та пошкодження до ступеня припинення росту 1 дерева породи граб, що є порушенням пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України», ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України;

5. Під час розробки лісосіки у кварталі 36 виділі 10 РГК-20 року на площі 3,0 га Володарського лісництва допущено зрізання одного сухостійного дерева породи граб без спеціального дозволу - лісорубного квитка (дерево не було призначене до рубки згідно із матеріалами відводу), що є порушенням ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України;

6. Під час розробки лісосіки РГК у кварталі 99 виділі 9 на площі 2,6 га Білоцерківського лісництва допущено пошкодження до ступеня припинення росту 6 дерев породи ясен та 1 дерева берези за межами виділеної лісової ділянки, що є порушенням пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України», ст. 19 Лісового кодексу України;

7. Виявлено факт незаконної порубки 12 дерев породи дуб в кварталі 56 виділі 1 Ставищенського лісництва, що є порушенням ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України;

8. Виявлено факт незаконної порубки 5 дерев породи вільха в кварталі 120 виділі 3 Сухоліського лісництва, що є порушенням ст. ст. 19, 69 Лісового кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Представником відповідача в Акті перевірки зазначено, що зауваження та заперечення до акта будуть надані у визначений законодавством термін.

29.05.2020 року Інспекцією за результатами проведення позапланової перевірки в зв`язку з виявленими порушеннями природоохоронного законодавства винесено припис № 3/5/000384, пунктом 5 якого надано відповідачу 10 днів після отримання припису - розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених порушень та надати копію наказу про його затвердження ДЕІ Столичного округу у відповідності до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пунктами 1, 2, 4 даного припису зобов`язано ДП «Білоцерківське лісове господарство» постійно з 01.06.2020 року дотримуватись таких норм:

- під час розробки лісосік, а також проведення інших робіт здійснювати заходи щодо мінімізації пошкодження дерев, що не підлягають вирубуванню та за межами лісосік, у відповідності до пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України» під час розробки лісосік, а також проведення інших робіт щодо мінімізації пошкодження дерев, що не підлягають вирубуванню, зокрема за межами лісосік;

- забезпечувати охорону лісів від незаконних рубок у відповідності до ст. 19 Лісового кодексу України;

- під час розробки лісосік не допускати зрізання дерев без спеціального дозволу - лісорубного квитка у відповідності до ст. 19, 69 Лісового кодексу України.

02.06.2020 року відповідачем надано листом вих. № 336 (далі - Лист) пояснення до Акта перевірки щодо порушень, виявлених в ході перевірки, в якому зазначено, що стосовно: пошкодження двох дерев породи дуб до ступеня припинення росту у Сухоліському лісництві, пошкодження одного дерева породи липа, одного дерева породи граб, незаконного зрізання за межами лісосіки одного дерева породи граб та одного дерева породи ясен у Сквирському лісництві, незаконного зрубання одного дерева породи граб за межами лісосіки у Володарському лісництві, пошкодження до ступеня припинення росту шести дерев породи ясен та одного дерева породи береза за межами лісосіки у Білоцерківському лісництві - після проведення службового розслідування винні будуть притягнуті до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Таким чином, наданим Листом відповідачем визнано факти порушення, котрі зазначені в Акті та зазначено, що винні особи будуть притягнуті до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. Крім того, відповідач у Листі зазначав, що ним проводяться заходи щодо усунення виявлених порушень.

Наведені пояснення відповідача свідчать про фактичне визнання ним порушень, які зафіксовані в Акті перевірки.

19.08.2020 року Інспекцією складено претензію за № 32/08-06 про відшкодування шкоди, завданої лісу внаслідок незаконного зрізання та пошкодження дерев, яка складає 262 893,29 грн.

Інспекція, керуючись вимогами ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, з метою врегулювання досудового господарського спору зверталась до відповідача щодо виявлених порушень під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства з метою виконання Доручення та встановлених порушень ст. ст. 19, 69 Лісового кодексу України та п. 42 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМ України від 27.07.1995 року №555.

Розрахунок шкоди, заподіяної лісу, проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

На підставі п. 2 ч.2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до розрахунку Інспекції, розмір завданої шкоди розраховано в сумі:

- внаслідок незаконно зрізаних дерев (без спеціального дозволу - лісорубного квитка) п`яти дерев породи вільха в кварталі 120 виділі 3 Сухоліського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 16549,37 грн.;

- внаслідок допущення пошкодження до ступеня припинення росту двох дерев породи дуб. під час розробки лісосіки ВРС у кварталі 65 виділі 4 СРВ-2020 року на площі 3,7 га Сухоліського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 2388,61 грн.;

- внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту одного дерева породи липа під час розробки лісосіки ПРХ-2020 року в кварталі 17 виділі 4 (5) на площі 3,4 га Сквирського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 782,48 грн.;

- внаслідок незаконного зрізаного дерева (без спеціального дозволу - лісорубного квитка) одного дерева породи граб під час розробки лісосіки РГК- 2020 року в кварталі 51 виділі 6 на площі 0,8 га Сквирського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 304,75 грн.;

- внаслідок незаконного зрізання (без спеціального дозволу) одного дерева породи граб під час розробки лісосіки в кварталі 36 виділі 10 РГК-20 року на площі 3,0 га Володарського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 2223,88 грн.;

- внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту шести дерев породи ясен та одного дерева породи береза під час розробки ділянки РГК-2020 року в кварталі 99 виділі 11 Білоцерківського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 6301,01 грн.;

- внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту одного дерева породи граб та незаконно зрізаного одного дерева породи ясен під час розробки лісосіки РГК-2020 року в кварталі 51 виділі 6 на площі 2,6 га Сквирського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 1564,96 грн.;

- внаслідок незаконно зрізаних (без спеціального дозволу-лісорубного квитка) дванадцяти дерев породи дуб у кварталі 56 виділі 1 Ставищенського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 232778,23 грн.

На підставі викладеного та ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» Інспекцією запропоновано відповідачу добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства, сплатити 262 893,29 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету. Копії платіжних доручень необхідно направити до Інспекції.

Однак, відповідачем в добровільному порядку нараховану шкоду не сплачено.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової шкоди.

Загальне правило вказаної статті встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Щодо складу правопорушення, суд зазначає, що неправомірність поведінки може полягати в діях чи бездіяльності, які призвели до завдання шкоди. Так само вина, може виражатись у формі умислу чи необережності.

У даному випадку, мова йде про шкоду/збитки, яку завдано саме у зв`язку з недотриманням вимог закону (природоохоронного законодавства) і відповідно в силу прямої вказівки закону настає відповідальність у вигляді шкоди.

Частина 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Приписами ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Відповідно до ст. ст. 16, 17 ЛК України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Положеннями ст. 63 ЛК України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ст. 86 ЛК України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно зі ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №909/1111/16, від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, 19.09.2018 у справі №925/382/17, 09.12.2019 у справі № 906/133/18, 20.02.2020 у справі № 920/1106/17.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач як лісокористувач не забезпечив охорони і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив незаконну порубку дерев, внаслідок чого лісовому фонду України заподіяно матеріальної шкоди, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ДП «Білоцерківське лісове господарство» 262 893,29 грн. завданої шкоди.

При цьому, посилання скаржник на те, що винними особами частково відшкодовано шкоду за незаконну рубку, колегією суддів оцінюються критично, оскільки в матеріалах справи відстуні належні та допустимі докази на підтвердження вказаних обставин. Сам лист ДП «Білоцервківське лісове господарство» від 11.03.2021 № 210 не може слугувати доказом на підтвердження обставин перерахування коштів у встановленому законодавством порядку в рахунок відшкодування завданої відповідачем шкоди, а копій платіжних доручень/квитанцій відповідачем до матеріалів справи надано не було. Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що згідно усталеної правової позиції Верховного Суду цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі.

Щодо позначки «+» - «так» у підпункті 1.4 пункту 1 Додатку 6 до акта перевірки від 25.05.2020 року №117/3/5/000584 у графі «Відповіді на питання» позивач пояснив, що у зазначеному додатку до Акта перевірки не встановлюються порушення вимог природоохоронного законодавства.

Додаток 6 до Акта перевірки містить лише перелік питань щодо проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Тобто, наявна в у підпункті 1.4 пункту 1 Додатку 6 позначка «+» - «так» означає лише те, що зазначене у цьому пункті питання щодо охорони та захисту лісів від незаконної рубки та інших пошкоджень перевірялося інспекторами під час проведення заходу державного нагляду (контролю).

Водночас, встановлені за результатами проведення заходу державного нагляду/контролю порушення описуються в розділі «Опис виявлених порушень вимог законодавства».

Колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про наявність письмових доказів, що свідчать про вчинення відповідачем дій щодо охорони лісів (рейди з поліцією, обходи та об`їзди виділів лісу). Разом з тим, ДП «Білоцервківське лісове господарство» не доведено, що ним вчинялись всі необхідні дії, спрямовані на недопущення встановлених в акті перевірки порушень.

Доводи відповідача щодо зазначення судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення розміру шкоди, що відрізняється від вказаної в резолютивній частині, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчать виключно про допущення судом першої інстанції технічної помилки (описки) та не можуть слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та у рішенні від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, а тому таким, що підлягає скасуванню - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі № 911/2766/21 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємтсва «Білоцерківське лісове господарство» на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі № 911/2766/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі № 911/2766/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Державне підприємтсво «Білоцерківське лісове господарство».

4. Справу № 911/2766/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.09.2022.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.В. Кропивна

Л.П. Зубець