ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

16 вересня 2022 року м. ХарківСправа № 922/1305/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши матеріали

заяви ОСОБА_1
до 1) багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі товариства з обмеженою відповідальністю , 2) ОСОБА_2 , , 3) товариства "Ектін Прожект Інвестменс"
про забезпечення позову до подання позовної заяви в межах справи № 922/1305/22 про банкрутство багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство БП "Солідарність" у формі ТОВ, визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "ОКІТ" у розмірі 34842000,00 грн основного боргу та 24810,00 грн - витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна БП "Солідарність" у формі ТОВ призначено арбітражну керуючу Гордієнко А.Г., призначено попереднє засідання суду.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори щодо інших вимог до боржника.

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 10007 від 16.09.2022), в якій просить суд зупинити продаж (реалізацію) арештованого майна, накласти арешт і заборонити будь-яким особам вчиняти дії з продажу, дарування, а також відчуження будь-яким іншим способом будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), у тому числі майнових прав на нього.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що має намір звернутися до господарського суду Харківської області з позовом про визнання права власності та зняття арешту з майна - будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що майно, яке є предметом її майбутнього позову згідно з даними сайту державного підприємства "Сетам" зараз виставлено на торги, ОСОБА_1 вважає, що це є порушенням її прав та підставою для звернення з даною заявою.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 зазначає наступне.

У Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розглядається справа № 214/4604/20, у межах якої подана зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення грошових коштів.

За посиланнями заявниці, сторони під час розгляду справи № 214/4604/20, дійшли домовленостей щодо поділу майна та коштів, набутих протягом спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у незареєстрованому шлюбі, та уклали мирову угоду, відповідно до якої, крім іншого, 99/100 часток будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , переходить до ОСОБА_1 .

Заявниця зауважує на тому, що вищезазначена мирова угода подана на затвердження до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проте наступне засідання суду у справі № 214/4604/20 призначено на 29.10.2022.

У заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 10007 від 16.09.2022) ОСОБА_1 зазначає про те, що вона та ОСОБА_2 у незареєстрованому шлюбі набули низку нерухомого майна, частину з якого ОСОБА_2 реалізував і, за посиланнями заявниці, отримані кошти скорегував на придбання 100% статутного капіталу ТОВ "Ектін Прожект Інвестменс", яке мало чеську реєстрацію з 2005 року.

У подальшому, як вказує ОСОБА_1 , було придбано нерухоме майно - будівля центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за БП "Солідарність" у формі ТОВ, при цьому, учасниками останнього були ТОВ "Інтелсіс" (власник 99% статутного капіталу) та ТОВ "Арсол" (власник 1% статутного капіталу).

Заявниця вказує про те, що ТОВ "Ектін Прожект Інвестменс" в особі ОСОБА_3 придбало 99% статутного капіталу БП "Солідарність" у формі ТОВ, що, на думку ОСОБА_1 , свідчить про те, що ТОВ "Ектін Прожект Інвестменс" стало власником 99/100 частин будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А) загальною площею 7317 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 , ТОВ "Ектін Прожект Інвестменс" та БП "Солідарність" у формі ТОВ не виконають обіцянки щодо систематичної сплати їй дивідендів, які були результатом їх підприємницької діяльності, з огляду на що, вважає, що останні мають нести солідарну відповідальність.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надає низку документів, у тому числі мирову угоду від 08.08.2022, укладену між ОСОБА_2 , представником ОСОБА_1 - адвокатом Руденко Ю.В., ТОВ "Ектін Прожект Інвестменс" в особі директора - Бартків В.П. та БП "Солідарність" у формі ТОВ в особі директора Башкулата В.В., згідно з якою, крім іншого, задля мирного врегулювання спору у справі №214/4604/20 сторони визнають, що ОСОБА_1 отримує право власності на майно, у тому числі 99/100 часток будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А) загальною площею 7317 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, ОСОБА_1 обізнана, що вказана будівля обтяжена заставою та є предметом іпотеки.

У заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 зазначає про те, що особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, та зауважу на тому, що банк як іпотекодержатель має всі можливості реалізувати передбачені законом права, у той же час перехід права власності до третіх осіб у разі продажу будівлі ускладнить або взагалі зробить неможливим забезпечення її прав як позивача.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 10007 від 16.09.2022), суд зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство БП "Солідарність" у формі ТОВ, визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "ОКІТ" у розмірі 34842000,00 грн основного боргу та 24810,00 грн - витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна БП "Солідарність" у формі ТОВ призначено арбітражну керуючу Гордієнко А.Г., призначено попереднє засідання суду.

Частиною третьою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, КРІМ випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), ПЕРЕБУВАННЯ МАЙНА НА СТАДІЇ ПРОДАЖУ З МОМЕНТУ ОПРИЛЮДНЕННЯ ІНФОРМАЦІЇ ПРО ПРОДАЖ, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до матеріалів справи спірне нерухоме майно - будівля центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м, розташована за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 24/10, належить на праві власності боржнику - БП "Солідарність" у формі ТОВ та на підставі іпотечного договору № 18106Z109 від 19.08.2006, укладеного між відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (банк) та багатопрофільним підприємством "Солідарність" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, забезпечує виконання обов`язків останнього за кредитним договором № 18106К31/2159 від 18.08.2006.

Судом у підготовчому засіданні встановлено, що в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта містяться відомості про те, що нерухоме майно боржника - будівля центру сімейного дозвілля, об`єкт житлової нерухомості, розташована за адресою: м. Київ, вул. Малиновського Маршала, 24/10, літера А, перебуває в іпотеці АТ "Укрексімбанк" на підставі іпотечного договору №18106Z109 від 19.08.2006.

Рішенням господарського суду м. Києва від 08.08.2021 у справі №5011-34/6378-2012 за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до БП "Солідарність" у формі ТОВ, ТОВ "Диво-Світ", ТОВ "Солтрейд" про стягнення 194572627,87 грн, та 75985,08 шв. франків позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 18106К31/2159 від 18.08.2006 у розмірі 194535754,37 грн та 71988 франків 98 сантимів; 64366,48 грн судового збору. У решті позову відмовлено.

Наразі у відношенні БП "Солідарність" у формі ТОВ відкрито виконавче провадження ВП № 65313292 на підставі наказу № 5011-34/6378-2012, виданого 25.02.2013 господарським судом м. Києва про стягнення солідарно з БП "Солідарність" у формі ТОВ та інших юридичних осіб на користь банку заборгованості у розмірі 195535754,37 грн та 71988 франків 98 сантимів за кредитним договором № 18106К31/2159 від 18.08.2006.

З наданого заявницею - ОСОБА_1 посилання на сайт державного підприємства "Сетам" вбачається наявність оприлюдненої інформації про призначення торгів з реалізації предмета іпотеки - будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 24/10, у виконавчому провадженні № 65313292.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 також висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку про те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись на самих лише припущеннях позивача (заявника). Позивач (заявник) повинен довести наявність обставин для забезпечення позову та необхідності забезпечення судом збалансованості інтересів усіх учасників процесу.

При цьому, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, ПОВИННА ОБҐРУНТУВАТИ ПРИЧИНИ ЗВЕРНЕННЯ з такою заявою.

Так, у якості підстав звернення із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 10007 від 16.09.2022), ОСОБА_1 посилається на укладену між нею в особі її представника - адвоката Руденко Ю.В., Бартків В.П., ТОВ "Ектін Прожект Інвестменс" в особі директора - Бартків В.П. та БП "Солідарність" у формі ТОВ мирову угоду в межах справи № 214/4604/20, яка розглядається Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, наступне судове засідання у якій призначено на 29.10.2022.

З норм діючого законодавства вбачається, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода ЗАТВЕРДЖУЄТЬСЯ УХВАЛОЮ СУДУ, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди (ст. 207 ЦПК України, ст. 192 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, суд зауважує на тому, що надання правової оцінки укладеній мировій угоді, наданій ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, належить до компетенції Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в межах справи № 214/4604/20, при цьому, господарський суд не наділений правом давати правову оцінку зазначеній мировій угоді.

При цьому, доказів того, що вищезазначена мирова угода (яка НЕ Є ПРЕДМЕТОМ МАЙБУТНЬОГО ПОЗОВУ про визнання права власності й зняття арешту з майна, яке має намір подати заявниця до господарського суду) затверджена Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 214/4604/20 на момент звернення ОСОБА_1 до господарського суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 10007 від 16.09.2022), заявницею не надана.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на ненадання заявницею належних доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову на момент її звернення з заявою може призвести до порушення її прав, ускладнити або зробити неможливим їх забезпечення, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 10007 від 16.09.2022) відмовити.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 10007 від 16.09.2022).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.О. Усатий