ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

09 вересня 2022 року м. Харків Справа № 913/526/20(913/627/20)
Провадження №913/627/20
про стягнення 19 823 013 грн 57 коп.
у межах справи №913/526/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Свинець» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Свинець.» про банкрутство
Суддя Господарського суду Луганської області Вінніков С.В.
Секретар судового засідання помічник судді Заєць С.І.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Свинець.» (далі позивач, ТОВ «Свинець.») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою від 11.11.2020 до Приватного акціонерного товариства «Іста-Центр» (далі відповідач, ПрАТ «Іста-Центр») про стягнення заборгованості за договором від 23.12.2013 №5/21-13 у сумі 19 823 013 грн 57 коп.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
Рішенням Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) позовні вимоги задоволені повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 19 823 013 грн 57 коп., судовий збір у сумі 297 345 грн 20 коп.; стягнуто з позивача в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХар Київськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України, код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA3020654, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у сумі 293 141 грн 20 коп.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 рішення Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 та рішення Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) залишено без змін.

01.09.2022 ПрАТ «Іста-Центр» звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою від 31.08.2022 про відстрочення виконання судового рішення, у якій просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) до 30.12.2022.

Ухвалою суду від 01.09.2022 відкрите провадження за заявою ПрАТ «Іста-Центр» від 31.08.2022 про відстрочення виконання судового рішення; розгляд заяви призначений у судовому засіданні на 09.09.2022.

У судове засідання 09.09.2022 представники сторін не прибули.

09.09.2022 від позивача на адресу електронної пошти суду надійшла заява від 08.09.2022, підписана кваліфікованим електронним підписом, у якій він просить здійснювати розгляд заяви без участі представника.

09.09.2022 від відповідача на адресу електронної пошти суду надійшла заява від 05.09.2022, підписана кваліфікованим електронним підписом, у якій він просить здійснювати розгляд заяви без участі представника.

Розглянувши заяву ПрАТ «Іста-Центр» від 31.08.2022 про відстрочення виконання судового рішення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття обов`язковості судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

За змістом ч.1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.ч.1-5 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу судового акту про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

В обґрунтування заяви від 31.08.2022 про відстрочення виконання судового рішення ПрАТ «Іста-Центр» послалось на те, що на даний час існують особливі, незалежні від заявника обставини, які не дають можливості виконати судове рішення без настання для нього негативних наслідків неплатоспроможності та визнання банкрутом, а також можуть підірвати обороноздатність держави.

Відповідач указав, що необхідно враховувати специфіку діяльності підприємства, у виробництві продукції якого використовуються небезпечні речовини.

Вироблені у єдиному виробничому процесі ТОВ «ДДЗ «Енергоавтоматика» та ПрАТ «Іста-Центр» стартерні акумуляторні батареї постачають для потреб Збройних сил України через ТОВ «Торговий дім «Іста».

Відповідач та ТОВ «ДДЗ «Енергоавтоматика» є учасниками єдиного нерозривного виробничого процесу, який полягає у тому, що виготовлення продукції здійснюється частково на виробничій базі ТОВ «ДДЗ «Енергоавтоматика», а частково ПрАТ «Іста-Центр».

Споживачами акумуляторів марки «Ista» є Міністерство Оборони України, Міністерство надзвичайних ситуацій, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, підприємства концерну «Укроборонпром».

Зазначив, що відстрочення виконання рішення суду не вплине на фінансовий стан ТОВ «Свинець.», не порушить його інтересів та не призведе до негативних наслідків для нього.

Оцінюючи вказані доводи та надані відповідачем на їх підтвердження докази суд виходить з наступного.

Питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні цієї норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом. Присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення, суд зазначає, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Частиною 1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд ураховує доводи відповідача щодо специфіки діяльності підприємства, у виробництві продукції якого використовуються небезпечні речовини, а саме свинець в різних агрегатних станах та розчини сірчаної кислоти на обладнанні, що у свою чергу, обумовлює необхідність підтримання безпеки підприємства шляхом проведення реновації обладнання на критичних ділянках виробництва і залученням для цього працівників, що обумовлює понесення операційних витрат.

Суд бере до уваги доводи відповідача про те, що вироблена підприємством продукція є результатом складного процесу та не може бути повністю заміщена третіми особами, користується сталим попитом. Так, вироблені у єдиному виробничому процесі ПрАТ «Іста-Центр» та ТОВ «ДДЗ «Енергоавтоматика» стартерні акумуляторні батареї постачають для потреб Збройних сил України через ТОВ «Торговий дім «Іста», що підтверджується копіями наданих відповідних договорів, зокрема, договором від 01.07.2022 №01/07-22, який укладений між ДП «Харківський бронетанковий завод» та ТОВ «Торговий дім «Іста», у п.2.1 якого зазначено, що товар постачається зі складу покупця, розташованого за адресою: вул. Курсантська, буд. 30, м. Дніпро, 49051, що відповідає адресі місцезнаходження виробничих потужностей саме відповідача.

Суд зауважує, що надання відстрочки є більш вигідним для кредиторів відповідача, зокрема і позивача, ніж ліквідація боржника, сприятиме відновленню підприємством виробництва продукції.

Судом не встановлено наявність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували ймовірність завдання чи наявність реальних збитків позивачеві у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань. Позивачем таких доказів суду також не надано.

Ураховуючи викладене суд приходить до висновку, що надання відстрочки виконання рішення суду не буде занадто та не створить безпідставні привілейовані умови для ПрАТ «Іста-Центр» порівняно з позивачем, а тому заява відповідача від 31.08.2022 про відстрочення виконання судового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.233-235, 240, 331 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Іста-Центр» від 31.08.2022 про відстрочення виконання судового рішення задовольнити.

2. Відстрочити Приватному акціонерному товариству «Іста-Центр» виконання рішення Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) до 30.12.2022.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 13.09.2022 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13.09.2022.

Суддя Сергій ВІННІКОВ