ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" вересня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4899/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

без виклику учасників справи,

розглянувши заяву позивача - ТОВ "Трейденерджи" про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 9615/22 від 09.09.2022) у справі № 922/4899/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" (, місцезнаходження: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 24Д)

до відповідача Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (, місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Актюбінська, буд. 24)

про стягнення 9 342 535,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Трейденерджи" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - КП "Міськелектротранссервіс", в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлену електричну енергію в розмірі 9 342 535,64 грн, а також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 21/21-торги від 24.05.2021 в частині своєчасної оплати електричної енергії, поставленої протягом червня та липня 2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2021 для розгляду справи № 922/4899/21 головуючим суддею (суддею-доповідачем) було призначено суддю Смірнову О.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.01.2022 після усунення позивачем недоліків позовної заяви зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.01.2022 о 12:00, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та позивачу встановлено строк на подання відповіді на відзив.

Відповідач - КП "Міськелектротранссервіс" своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, в установлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою суду від 25.01.2022 у справі № 922/4899/21 за клопотанням позивача відкладено підготовче засідання на 08.02.2022 об 11:00.

За результатами підготовчого засідання ухвалою від 08.02.2022 у справі № 922/4899/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 01.03.2022 о 10:30.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, тобто до 26 березня 2022 року, який у подальшому було продовжено кілька разів відповідними Указами Президента України та законами України, зокрема до 21 листопада 2022 року.

Призначене на 01.03.2022 судове засідання з розгляду по суті справи № 922/4899/21 не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні через військову агресію Російської Федерації проти України, постійними обстрілами міста Харкова ворожими військами та веденням активних бойових дій на території Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату суду № 84/2022 від 12.08.2022 у зв`язку з відпусткою судді Смірнової О.В., яка триває більше чотирнадцяти днів, що перешкоджає розгляду справи у строки, встановлені ч. 9 ст. 32 ГПК України, було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 922/4899/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2022 для розгляду справи № 922/4899/21 головуючим суддею (суддею-доповідачем) було призначено суддю Новікову Н.А.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу матеріали справи № 922/4899/21 були передані 15.08.2022 для розгляду судді Новіковій Н.А.

Господарським судом Харківської області у складі судді Новікової Н.А. ухвалою від 22.08.2022 прийнято до провадження справу № 922/4899/21 та у зв`язку з тим, що склад суду для розгляду зазначеної справи змінився, а попереднім складом суду фактично не було розпочато розгляд справи по суті, з огляду на положення ч. 14 ст. 32 та ч. 4 ст. 183 ГПК України, з метою забезпечення вчасного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання та надання можливості учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, визначеними ст. 42, 46 ГПК України, було почато спочатку підготовче провадження та призначено підготовче засідання на "03" жовтня 2022 р. о 10:30, а також рекомендовано учасникам справи, виходячи з поточної ситуації, у випадку загрози їх життю, здоров`ю та безпеці подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку ч. 3 ст. 196 ГПК України або заяви про надання можливості прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 197 ГПК України, з наданням 5-тиденного терміну з дня отримання цієї ухвали для подання таких заяв.

Водночас, 09.09.2022 за вх. № 9615/22 від позивача - ТОВ "Трейденерджи" до Господарського суду Харківської області через систему Електронний суд надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви у справі № 922/4899/21, в якій позивач просить накласти арешт в межах суми заявлених позовних вимог - 9 342 535,64 грн на грошові кошти, які належать відповідачу - КП "Міськелектротранссервіс" та знаходяться на всіх його банківських рахунках. Позивач в заяві про забезпечення позову просить не застосовувати заходів зустрічного забезпечення позову, з посиланням на ст. 141 ГПК України, якою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), тобто, як зазначає позивач, застосування заходів зустрічного забезпечення позову за зверненням особи, якою подано заяву про забезпечення позову, є правом, а не обов`язком суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що на день подання заяви про забезпечення позову, тобто протягом року з дня поставки електричної енергії, відповідачем - КП «Міськелектотранссервіс» не погашена заборгованість в сумі 9 342 535,64 грн з оплати спожитої електроенергії, поставленої протягом червня та липня 2021 року, наявність якої підтверджується підписаним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.06.2021 по 27.10.2021. Тому позивач вважає, що є достатні підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти КП «Міськелектотранссервіс» в межах суми заявлених позовних вимог - 9 342 535,64 грн, а невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду. Також в заяві позивач зазначає, що запропонований ним захід забезпечення позову: безпосередньо пов`язаний з предметом позовної заяви та є адекватним, оскільки відповідає змісту та розміру вимог, на забезпечення яких він вживається; відповідає збалансованості інтересів сторін, оскільки накладення заборони на право розпоряджатися майном та(або) грошовими коштами, це тимчасовий захід, який триває до визначення подальшої долі відповідного майна та(або) грошових коштів; є ефективним, оскільки спрямований запобігти виведенню грошових коштів з рахунків КП «Міськелектротранссервіс» з метою ухилення від виконання взятих на себе по договору грошових зобов`язань за результатами розгляду судової справи; не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки грошові кошти залишаються у володінні та користуванні КП «Міськелектротранссервіс», а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір. Відомості, що у відповідача наявне майно для розрахунку за наявну перед позивачем заборгованість іншим шляхом відсутні, отже єдиним джерелом погашення існуючої значної заборгованості є грошові кошти на рахунках

відповідача, якими він на даний час, має можливість розпоряджатись безперешкодно, отже як вважає заявник, у разі задоволення позову, єдиним джерелом погашення заборгованості будуть грошові кошти на банківських рахунках КП «Міськелектротранссервіс», витрачання наявних у нього грошових коштів для здійснення розрахунків з іншими контрагентами може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

14.09.2022 за вх. № 9684 від позивача - ТОВ "Трейденерджи" до Господарського суду Харківської області надійшли додаткові пояснення до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник додатково до мотивів, наведених в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, зазначає, що КП «Міськелектротранссервіс» є діючим підприємством яке, незважаючи на воєнний стан в Україні, продовжує вести свою господарську діяльність. На розрахунковий рахунок відповідача регулярно надходять кошти, що підтверджується даними сайту https://spending.gov.ua/ «Єдиний веб-портал використання публічних коштів», проте ним не вчиняється жодних дій щодо погашення наявної перед позивачем заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 21/21-торги від 24.05.2021. Як зазначає позивач, ухилення від своєчасного виконання взятих на себе зобов`язань для КП «Міськелектротранссервіс» не є унікальним випадком, що підтверджується наявними в Єдиному державному реєстрі судових рішень судовими рішеннями про стягнення з КП «Міськелектротранссервіс» на користь інших кредиторів грошових коштів на виконання взятих на себе зобов`язань за договорами та по оплаті неустойки, та інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження про виконавчі провадження, у яких боржником є КП «Міськелектротранссервіс». Крім того, позивач зазначає, що економіка України в умовах воєнного стану перебуває у скрутному становищі, а отже враховуючи існування об`єктивних факторів бюджетних ризиків: економічної ситуації в країні, рівня інфляції, рівня доходів громадян, рівень безробіття, дефіцит бюджету та величину державного боргу, що у зв`язку з війною кожен день збільшується, є значний ризик потенційного зменшення фінансування відповідача, що в перспективі також може відзначитися на потенційній можливості виконати рішення суду. Також, варто враховувати, що місцем здійснення діяльності відповідача є м. Харків, тому, враховуючи існуючі умови дії військового стану в країні, територіальної наближеності до ворожої країни та існування повсякчасної загрози та регулярних ракетних та артилерійських обстрілів, є великий потенційний ризик фізичного знищення/ пошкодження матеріальних ресурсів КП «Міськелектротранссервіс», що в свою чергу може унеможливити фінансову спроможність відповідача виконати свої зобов`язання перед ТОВ "Трейденерджи".

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що протягом 12-13 вересня внаслідок ракетних обстрілів ворожими військами у Господарському суді Харківської області та в усьому місті Харкові було відсутнє електропостачання, що підтверджується в тому числі відповідним Актом Господарського суду Харківської області, наявним в матеріалах справи, у зв`язку з чим суд не мав можливості здійснити розгляд заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 9615/22 від 09.09.2022) у справі № 922/4899/21 в межах 2-денного строку, визначеного ч. 1 ст. 140 ГПК України. Після відновлення у приміщенні суду електропостачання суд приступив до розгляду поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяву про вжиття заходів забезпечення позову, докази, подані в обґрунтування даної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 1 ст. 137).

Порядок подання заяви про забезпечення позову визначений ст. 138 ГПК України, згідно з частиною 1 якої, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Статтею 139 ГПК України, визначено вимоги, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову.

Суд встановивши, що заява про забезпечення позову подана позивачем відповідає вимогам встановленим ст. 139 ГПК України, приймає таку заяву до провадження.

Перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, враховуючи, що позивачем - ТОВ "Трейденерджи" вказану заяву подано після відкриття провадження у справі №922/4899/21, при цьому в самій заяві зазначено номер справи, в межах якої таку подано, суд розцінює зазначення статусу заяви "до подання позову" помилковим, що не є підставою для повернення даної заяви, а тому дана заява має бути розглянута як заява, подана у відповідності до п.3 ч. 1 ст. 138 ГПК України.

Суд встановив, що заява про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 9615/22 від 09.09.2022) у справі № 922/4899/21, подана позивачем, відповідає вимогам, встановленим ст. 139 ГПК України, тому приймає вказану заяву до провадження. Разом з тим, в силу приписів ст. 136, 140 ГПК України, суд не розглядає і не вирішує питань щодо обґрунтованості поданих позовних вимог. Питання обґрунтованості позовних вимог буде предметом окремого дослідження судом на стадії розгляду спору по суті за вказаним позовом.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Отже, необхідною умовою для вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт в межах суми заявлених позовних вимог - 9342535,64 грн на грошові кошти, які належать відповідачу - КП "Міськелектротранссервіс" та знаходяться на всіх його банківських рахунках.

Як вбачається з матеріалів справи № 922/4899/21, предметом позову є стягнення з відповідача стягнення заборгованості з оплати вартості електричної енергії, поставленої на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу № 21/21-торги від 24.05.2021, в розмірі 9 342 535,64грн, яку за твердженням позивача, не сплачено відповідачем - КП «Міськелектротранссервіс» протягом року з дня поставки електричної енергії.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами, на забезпечення яких він вживається, оскільки арешт накладається на грошові кошти відповідача в межах суми заявлених позовних вимог - 9 342 535,64 грн. Такий захід цілком відповідає збалансованості інтересів сторін, оскільки накладення арешту на грошові кошти - це тимчасовий захід, який триває до визначення подальшої долі відповідних грошових коштів, а отже не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки грошові кошти залишаються у його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо наявності обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Приймаючи до уваги, що КП «Міськелектротранссервіс» є діючим підприємством яке, незважаючи на воєнний стан в Україні, продовжує вести свою господарську діяльність, наявність судових рішень щодо невиконання КП «Міськелектротранссервіс» взятих на себе зобов`язань перед іншими контрагентами, які неодноразово траплялись під час здійснення відповідачем господарської діяльності, беручи до уваги наявність в матеріалах справи акту звірки розрахунків, згідно якого відповідачем визнано заборгованість в повному об`ємі, і останній не надав жодної позиції про протилежне, при цьому відповідач жодним чином не намагається ні гасити борг, ні надати докази на спростування даного боргу, жодних заяв по суті справи суду протягом дуже не надавав, враховуючи введений в Україні військовий стан і регулярні ракетні та артилерійські обстріли міста Харкова ворожими військами, що може призвести до фізичного знищення або значного пошкодження матеріальних ресурсів КП «Міськелектротранссервіс», суд дійшов висновку, що у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову існує ймовірність утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення по даній справі про задовлення позовних вимог, якщо таке рішення буде прийняте судом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Завданням судочинства в першу чергу є справедливий та ефективний суд, який є таким у разі забезпечення можливості захистити свої права та інтереси в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

На підставі вищенаведеного, зважаючи на існування ймовірності утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, у випадку не вжиття судом співрозмірних та адекватних заходів забезпечення позову, враховуючи нерозривний зв`язок між накладенням арешту на грошові кошти у розмірі суми стягнення, яка є предметом спору, та встановленням судом додаткових гарантій задля подальшого виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, зважаючи, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач жодним чином не перешкоджають та не припиняють господарську діяльність відповідача, та враховуючи, що у суду є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або порушених інтересів позивача, з огляду на те, що предметом спору є стягнення значної заборгованості в сумі 9 342 535,64 грн, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача - ТОВ "Трейденерджи" про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 9615/22 від 09.09.2022) у справі № 922/4899/21 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідачу - КП "Міськелектротранссервіс" та знаходяться на всіх його банківських рахунках, в межах суми заявлених позовних вимог - 9 342 535,64 грн.

У відповідності до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136-140, 232-235 ГПК України, Господарський суд Харківської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача - ТОВ "Трейденерджи" про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 9615/22 від 09.09.2022) у справі № 922/4899/21 задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти, які належать КП "Міськелектротранссервіс" () та знаходяться на всіх його банківських рахунках, в межах суми заявлених позовних вимог - 9 342 535,64 грн.

Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження має статус виконавчого документа.

В силу ст. 124 Конституції України та ГПК України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Стягувачем за даною ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" (, місцезнаходження: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 24Д).

Боржником за даною ухвалою є:

Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс" (, місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Актюбінська, буд. 24)

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили негайно після її підписання суддею 15 вересня 2022 року і дійсна для пред`явлення до виконання до 15 вересня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в строки та порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України з врахуванням п.4 Прикінцевих положень ГПК України та п.17.5 перехідних положень ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 15.09.2022.

Суддя Новікова Н.А.