номер провадження справи 24/12/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2022 Справа № 908/3908/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Вака В.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/3908/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (вул. Олени Теліги, буд. 6, літ. В, м. Київ, 01112, ідентифікаційний код 20033533),

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (пр. Моторобудівельників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789),

про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в сумі 15025,35 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в сумі 15025,35 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3908/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/12/22. Судове засідання для розгляду справи призначено на 02.02.2022. Ухвалою від 02.02.2022 судове засідання відкладалось до 14.03.2022.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.03.2022 справа №908/3908/21, у в`язку з наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, відкладено розгляд справи, дата та час судового засідання визначена не була.

Ухвалою суду від 16.06.2022 призначено судове засідання на 11.07.2022. Судове засідання відкладалось до 29.08.2022.

29.06.2022 через систему «Електронний суд» до суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» надійшло клопотання/заява, у якому останній просить суд провести судове засідання, що призначене на 11.07.2022 об 11 год. 50 хв. та всі подальші судові засідання за відсутності позивача та його представника, та розглядати справу за відсутності позивача та його представника на підставі поданих доказів. Також, позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити.

Представники сторін в судове засідання 29.08.2022 не прибули.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судовий процес 29.08.2022 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_1 був укладений сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №018208/4615/0000083 від 09.08.2021, предметом якого є предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Toyota Land Cruiser200» д/н НОМЕР_1 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 09.09.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Toyota Land Cruiser» д/н НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 та «PEUGEOT 208 » д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ "СК "Кредо" згідно полісу ЕР №201720505. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА", транспортний засіб «Toyota Land Cruiser200» д/н НОМЕР_1 , який належить Страхувальнику на праві приватної власності. Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 24.09.2021р. у справі про адміністративне правопорушення № 569/1920/21 ОСОБА_3 визнано винною за ст. 124 КУпАП. Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 15025,35грн. На підставі вказаних обставин позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15025,35 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

01.02.2022 на електронну адресу та 03.02.2022 на поштову адресу суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» надійшла заява від 27.01.2022, у якій останній просить суд долучити до матеріалів справи копію постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 24.09.2021 № 569/19201/21 про визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

11.02.2022 на поштову адресу суду від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» надійшов відзив на позовну заяву вих. № 823 від 08.02.2022, у якому останній визнає позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», просить суд зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката до 1500,00 грн., повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору на підставі ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, та розглядати справу без участі представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо».

Враховуючи неявку представників сторін, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 29.08.2022 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

09.09.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Toyota Land Cruiser» д/н НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 та «PEUGEOT 208 » д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ "СК "Кредо" згідно полісу ЕР №201720505. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА", транспортний засіб «Toyota Land Cruiser200» д/н НОМЕР_1 , який належить Страхувальнику на праві приватної власності.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 24.09.2021р. у справі про адміністративне правопорушення № 569/1920/21 ОСОБА_3 визнано винною за ст. 124 КУпАП.

Згідно з сертифікатом №018208/4615/0000083 від 09.08.2021 добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» (далі договір) на момент ДТП «Toyota Land Cruiser200» д/н НОМЕР_1 був застрахований у Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА" (позивач).

Відповідно до п.п. 11.1.2, 11.1.3 Умов страховик зобов`язаний протягом 2-х робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування Страхувальнику (Вигодонабувачу);

При настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у порядку та у строк, передбачений Договором.

Згідно з п. 3.2 Умов добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» (далі-Умови) страховим випадком є факт понесення збитків Страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або незаконного заволодіння застрахованого ТЗ та/або ДО внаслідок подій, визначених у п. 3.1 Умов.

Пунктом 1.2.6 договору встановлено строк дії договору з 11.08.2021 по 10.08.2022.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 8 зазначеного Закону страхова компанія при настанні страхового випадку зобов`язана здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що страхувальник 09.09.2021 звернувся до позивача з заявою №00457184 про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Вартість відновлювального ремонту на підставі рахунку з СТО ТОВ "Агат Авто" №АА00006775 від 13.09.2021 склала 15025,35 грн.

Правова позиція стосовно того, що при здійсненні розрахунку належної до виплати суми страхового відшкодування (на підставі положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") слід виходити саме з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, вказаної в рахунку, виставленому СТО, яким здійснено ремонт автомобіля, наведена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі №910/9396/17.

За страховим випадком позивачем складено страхові акти №00457184 від 15.09.2021, та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунків страхового відшкодування в розмірі 15025,35 грн, що сплачено на СТО ТОВ «Агат Авто» та підтверджується платіжними дорученнями №246594 від 16.09.2021.

На підставі вищевказаних документів, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 15025,35 грн.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Вказана стаття, яка дублює положення ст. 27 Закону Про страхування, надає страховикові право звернутися з вимогою до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15025,35 грн.

Матеріалами справи свідчать, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «PEUGEOT 208 » д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 , застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія ЕР №201720505, який є діючим станом на 09.09.2021. Встановлений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 130000,00 грн., розмір франшизи 00,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність особи, яка користується транспортним засобом застрахована відповідачем, позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО за виплатою страхового відшкодування в порядку ст. 27 Закону України Про страхування.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 15025,35грн.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України Про страхування договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов № 018208/4615/0000083 від 09.08.2021 добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО», у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП), позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 15025,35 грн.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/449/17.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність особи, що користуються транспортним засобом «PEUGEOT 208 » д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, застрахована у відповідача відповідно до Полісу серія ЕР №201720505 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу «PEUGEOT 208» д/н НОМЕР_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 09.09.2021.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст., ст. 22, 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку позивачу) в обсязі, визначеному Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Вартість відновлення автомобіля «Toyota Land Cruiser200» д/н НОМЕР_1 склала 15025,35грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля «Toyota Land Cruiser200» д/н НОМЕР_1 особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля також підтверджений матеріалами справи.

Виплата позивачем страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 15025,35 грн. належним чином підтверджена наявними в матеріалах справи письмовими доказами, про які зазначалося раніше.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія ЕР №201720505 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн., а франшиза становить 00,00 грн.

Отже, заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності та з урахуванням розміру франшизи згідно із Полісом серія ЕР №201720505 у сумі 15025,35 грн. є обґрунтованою.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО про стягнення 15025,35 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України)

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву скористався, в відзиві на позовну заяву визнав заявлені вимоги в повному обсязі, а також просить суд зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 1500,00грн. та повернути на користь позивача 50% від суми сплаченого судового збору в порядку ст. 130 ГПК України.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 1135,00 грн покладаються на відповідача. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% від суми сплаченого судового збору в розмірі 1135,00грн, про що винести відповідну ухвалу.

Що стосується витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до положень якої, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивач на підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу надав договір про надання правової (правничої) допомоги № 1/20ю від 31.12.2020 з додатковою угодою № 1 від 13.12.2021, додаток до договору від 16.12.2021 Акт надання послуг № 193 від 16.12.2021, платіжне доручення № 3050 від 21.12.2021.

Так, за умовами укладеного між позивачем (клієнт) і адвокатським бюро Олександра Лисова «Еквіт» в особі керуючого бюро адвоката Лисова О.О. договору про надання правничої допомоги від 31.12.2020, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

За умовами п. 4.2 договору вартість наданої юридичної допомоги Бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє Клієнту відповідний рахунок.

Згідно з п. 4.3 договору оплата за даним договором здійснюється не пізніше 5-ти днів з моменту отримання Клієнтом рахунку від Бюро.

На виконання вказаних умов договору, позивач та адвокатське бюро підписали акт надання послуг № 193 від 16.12.2021 на загальну суму 6000,00 грн.

Платіжним дорученням № 3050 від 21.12.2021 позивач оплатив адвокатському бюро вартість юридичних послуг в сумі 6000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, вищевикладені послуги були виконані, а саме: подано до суду відповідну позовну заяву.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 165 ГПК України, у позовній заяві позивач надавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зазначаючи розмір на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

За висновком суду, розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи заяву відповідача про зменшення пред`явленої до стягнення суми витрат, зважаючи на зазначені положення чинного законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, співмірність і розумність заявлених витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення пред`явленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00грн.

Керуючись статтями 129, 130, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО про стягнення 15025,35 грн. страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (04112, м.Київ, вул. Олени Теліги, буд 6 літ. В, ідентифікаційний код 20033533) 15025 (п`ятнадцять тисяч двадцять п`ять) грн 35 коп. страхового відшкодування, 3000 (три тисяч) грн. 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу та 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Винести ухвалу на повернення з державного бюджету 1135,00грн судового збору на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (04112, м.Київ, вул. Олени Теліги, буд 6 літ. В, ідентифікаційний код 20033533).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.09.2022.

Суддя Т.А. Азізбекян