ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

12 вересня 2022 року м. ХарківСправа № 922/243/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Шевченко А.В.

за участю представників учасників процесу:

прокурора: Ногіна О.М.,

першого відповідача: Василенка І.Ю., самопредставництво

другого відповідача: Василенка І.Ю., самопредставництво

третього відповідача: не з`явився,

розглянувши заяву (вх. № 6360 від 08 липня 2022 року) другого відповідача, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в порядку статті 228 Господарського процесуального кодексу України, у справі

за позовом Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова, місто Харків, в інтересах держави

до відповідачів:

першого відповідача Харківської міської ради, місто Харків,

другого відповідача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, місто Харків,

третього відповідача фізичної особи-підприємця Сідєльнікова Володимира Васильовича, місто Харків,

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі - продажу, повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області, в порядку загального позовного провадження перебуває справа № 922/243/22. Стан розгляду справи підготовче провадження.

08 липня 2022 року до суду від другого відповідача, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, надійшла заява, в якій висвітлено проханням зупинити провадження у справі № 922/243/22 до складання Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності повного тексту судового рішення у справі № 925/1133/21. 11 липня 2022 року суд, протокольною ухвалою, долучив заяву до матеріалів справи та встановиа прокурору строк до 02 серпня 2022 року на обґрунтування своєї позиції по вищезазначеній заяві. 21 липня 2022 року до суду надійшли заперечення (вх. № 6984) Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова на заяву про зупинення провадження.

Суд, розглянувши питання зупинення провадження у справі № 922/243/22 до складання Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності повного тексту судового рішення у справі № 925/1133/21, виходить з наступного.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Фактичні обставини у наведеній справі № 925/1133/18, які сформували зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення, не є подібним до тих фактичних обставин, що склалися між сторонами у справі № 922/243/22. Ці справи мають різні предмети і підстави позову, зміст позовних вимог та різне матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Так, предметом позову по справі № 925/1133/18 є визнання недійсними зміни до договору оренди землі, в свою чергу по справі № 922/243/22 предметом позову є повернення нежитлових приміщень. Також вбачається, що відрізняються і спірні об`єкти: по справі № 925/1133/18 - земельна ділянка, а по справі № 922/243/22 нежитлові приміщення. У зв`язку із відмінністю спірних об`єктів та різними предметами позову відрізняється і матеріально-правове регулювання.

Разом з цим, у постанові Верховного Суду від 16 березня 2021 року по справі № 922/1009/20 зазначено наступне: «Колегія суддів зауважує, що згідно з ч. 3 ст. 23 Закону виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Цією нормою передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Частина 4 вказаної статті покладає на прокурора обов`язок обґрунтувати наявність підстав для представництва у суді, та передбачає, що прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Так, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Таким чином, вказані висновки мають застосовуватись, зокрема, у випадку захисту прокурором інтересів держави в особі відповідного суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесено здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах; у випадку відсутності такого органу суд має перевірити вказану обставину незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу.

Водночас, у даній справі позов прокурора подано на захист інтересів держави в особі територіальної громади міста від порушень, допущених саме органом місцевого самоврядування, який відчужив комунальне майно всупереч встановленим вимогам. У такому випадку, дотримання чи недотримання порядку повідомлення відповідного органу про намір подати вказаний позов проти нього ж, не спростовує підстав для представництва інтересів держави».

У п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі № 696/1693/15-ц вказано, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд, з урахування сталої практики Верховного Суду, яка визначає, що зміст правовідносин визначається обставинами кожної конкретної справи, рахує, що правовідносини у справі № 925/1133/18 не подібні до правовідносин у даній справі, а другим відповідачем належним чином не доведено, що рішення у справі № 925/1133/18 може вплинути на результат розгляду у справі № 922/243/22.

Також, суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 09 грудня 2021 року провадження у справі № 925/1133/18 зупинив до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справ № 488/2807/17, № 483/448/20 та оприлюднення повного тексту судових рішень, ухвалених за результатами такого розгляду.

Зупиняючи провадження у справі № 925/1133/18 Верховний Суд виходив з того, що Велика Палата Верховного Суд ухвалою від 17 червня 2021 прийняла до розгляду справу № 488/2807/17. Касаційна скарга у справі № 488/2807/17 мотивована, зокрема тим, що прокурор не навів жодного аргументу та не надав доказів наявності визначених законом підстав для його представництва в цій справі.

В той же час, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 24 листопада 2021 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суд справу № 483/448/20 за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави до Очаківської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним протоколу земельних торгів, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки.

За приписами ч. 2 ст. 315 ГПК України, у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Тобто з вищенаведених приписів вбачається, що метою зупинення провадження у справі судом першої інстанції є отримання від Великої Палати Верховного Суду висновку про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

В той час, як справа, до вирішення якої другий відповідач просить суд зупинити провадження у справі не передана на розгляд Великій Палаті Верховного Суду та відповідно не буде містити висновок про застосування норм права.

В свою чергу другий відповідач у поданому клопотанні про зупинення не посилається на необхідність зупинення провадження до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справ № 483/448/20 та № 488/2807/17 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з аналізу положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами. Крім того, виходячи з аналізу статті 5 Господарського процесуального кодексу України, звернення до господарського суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, а тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 904/3935/18 та від 29 квітня 2020 року у справі № 903/611/19.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

У той же час, суд звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Враховуючи, що заява другого відповідача про зупинення провадження у справі не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до складання Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності повного тексту судового рішення у справі № 925/1133/21, так і стосовно того, що обставини даної справи подібні до правовідносин у справі № 925/1133/21, суд не вбачає підстав, визначених статтею 228 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення заяви другого відповідача про зупинення провадження у даній справі.

Суд звертає увагу, що визначені статтею 228 ГПК України підстави передбачають право суду зупинити провадження у справі, а не обов`язок, як то встановлено ст. 227 ГПК України. Суд вирішує питання доцільності зупинення провадження у кожному конкретному випадку, виходячи з обставин справи.

Керуючись статтями 42, 182, 228, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви другого відповідача (вх. № 6360 від 08 липня 2022 року), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу підписано "12" вересня 2022 р.

Суддя Н.В. Калініченко