ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/4005/21

За позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, вул.28Б, код ЄДРПОУ - 00131713, електронна адреса: )

До відповідача: Меньшикова В`ячеслава Валентиновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Богомолова В.С.

Представники сторін:

Від позивача: Жук В.О. - на підставі довіреності №206/2021 від 20.04.2021р.; Швидкий О.О. - на підставі довіреності №89/2022 від 14.03.2022р.; Лапчева Н.В. - на підставі довіреності №99/2022 від 30.03.2022р.

Від відповідача: Баєнко Я.В. - на підставі ордера серії ВН №1123599 від 10.02.2022р.; Меньшиков В.В .

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Лапчева Н.В. - на підставі довіреності №99/2022 від 30.03.2022р.;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач - Акціонерне товариство (далі - АТ) «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Меньшикова В`ячеслава Валентиновича про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію у розмірі 69 385 грн 73 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.01.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/4005/21, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 20.01.2022р.

Ухвалою суду від 20.01.2022р. відкладено розгляд справи на 10.02.2022р. Протокольною ухвалою від 10.02.2022р. відкладено розгляд справ на 22.02.2022р. Протокольною ухвалою від 22.02.2022р. відкладено розгляд справи на 01.03.2022р.

Ухвалою суду від 18.03.2022р. призначено судове засідання на 10.05.2022р. Ухвалою суду від 10.05.2022р. відкладено судове засідання на 23.06.2022р. Ухвалою суду від 23.06.2022р. відкладено судове засідання на 12.07.2022р. Ухвалою суду від 12.07.2022р. відкладено судове засідання на 26.07.2022р. Ухвалою суду від 26.07.2022р. відкладено судове засідання на 09.08.2022р. Ухвалою суду від 09.08.2022р. відкладено судове засідання на 18.08.2022р. Ухвалою суду від 18.08.2022р. відкладено судове засідання на 06.09.2022р.

Позивач - АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 26.07.2022р.

Відповідач - Меньшиков В.В. , заперечує проти позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 18.02.2022р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, п.30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, п.45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, п.43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, п.23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у п.45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи введення в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та продовження строку його дії до 21.11.2022р., суд вважає, що у даному випадку справу №916/4005/21 було розглянуто у розумні строки.

Позивач у справі зазначає, що 08.02.2005р. між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (Постачальник), правонаступником якого є АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», та суб`єктом підприємницької діяльності Меньшиковим В.В. (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії №2015Ц, відповідно до п.1 якого Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що є невід`ємними частинами.

В Додатку №5.2. до Договору сторони визначили перелік об`єктів споживача, що живляться від мережі, а саме: магазин-офіс за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що відповідно до Свідоцтва про права власності від 27.03.2007р., об`єктом права спільної часткової власності гр. ОСОБА_3 , гр. Меньшикова В.В. , гр. ОСОБА_4 є об`єкт, який складається з приміщень літ. «А», загальною площею 75,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Вказане свідоцтво видано на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2002р. №1497, замість дублікату Договору №27619 купівлі-продажу нерухомого майна від 25.01.2001р., зареєстрованого на Одеській товарній біржі, зареєстрованого ОМБТІ та РОН від 13.06.2001р. під №379пр с.161 реєстр.168. Відповідно до дублікату Договору купівлі-продажу №27619 від 25.01.2001р., право власності за адресою: АДРЕСА_2 , було зареєстровано за Меньшиковим В.В , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у рівних частках, та зареєстровано ОМБТІ та РОН від 13.06.2001р. під №379 пр.cтop.161 реєстр.168.

На підставі зазначеного, позивач вважає, що об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_3 , є тотожними.

Позивач зазначає, що згідно з Договором про постачання електричної енергії №2015Ц від 08.02.2005р. постачання електричної енергії Споживачу здійснювалось на підставі цього Договору, що був укладений відповідно до Правил користування електричної енергії (що діяли у той період) (далі - ПКЕЕ), відповідно до п.1.1. яких ПКЕЕ регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відтак, позивач дійшов висновку, що Меньшиков В.В. вступав у правовідносини з позивачем на підставі ПКЕЕ не для задоволення власних побутових потреб у електроенергії, а з метою ведення господарської діяльності.

Позивач зазначає, що 16.06.2021р. персоналом АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» при проведенні перевірки на предмет дотримання відповідачем Правил роздрібного ринку у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено порушення Правил, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, без наявності відповідних договорів про розподіл до електричної мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем від РЩ-0,4 кВ до приміщення відкритим способом. Порушення продемонстровано споживачу.

Таким чином, як зазначає позивач, за результатами перевірки було встановлено порушення п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018р. (надалі - ПРРЕЕ), що було зафіксовано в Акті про порушення №8020286.

При цьому, на зазначений об`єкт уповноважених представників АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» допустив Меньшиков В.В. , який є власником нежитлового приміщення відповідно до свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення серії НОМЕР_2 від 27.03.2007р., та який Акт про порушення №8020286 від 16.06.2021р. підписав з зауваженнями, а саме зазначив, що офіс був в неробочому стані 12 років, на момент перевірки лічильник стояв.

Як зазначає позивач, п. 8.2.6 ПРРЕЕ визначено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Згідно до п.8.4.1 ПРРЕЕ оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

Як передбачено п.8.4.2 ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення порушень які зазначені у п.п 7п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме у разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку.

Відповідно до п. 8.4.7 ПРРЕЕ розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з: вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВт-год) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем цих Правил (Ц, грн/кВт-год); величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (W доб, кВт*год); кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил (Д, день).

Кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням цих Правил, розкладається на складові відповідно до кількості днів (Ді, день) у кожному календарному місяці (ціновому періоді), протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням цих Правил.

Позивач також посилається на п/п 3 п.8.4.8 ПРРЕЕ, відповідно до якого якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку, виявити яке представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, - з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття права власності чи користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності (користування) на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Позивач зауважує на тому, що в Акті про порушення №8020286 від 16.06.2021р. зазначено, що засідання комісії по розгляду акту про порушення відбудеться 29.06.2021р. за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначений Акт про порушення, складений за участю Споживача, був ним підписаний та екземпляр даного акта був вручений представнику споживача.

29 червня 2021р. Меньшиков В.В. звернувся до позивача з заявою про перенесення засідання комісії, на 06.07.2021р. на 09:30 год.

Так, 06.07.2021р. відбулось засідання комісії по розгляду актів про порушення, на яке з`явився Споживач Меньшиков В.В.

06 липня 2021р. комісія з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії розглянула Акт про порушення №8020286 від 16.06.2021р. та прийняла рішення провести нарахування за період з 16.06.2020р. по 16.06.2021р. Засідання комісії по розгляду Акта про порушення №8020286 від 16.06.2021р. оформлене протоколом №661 від 06.07.2021р.

На підставі Акта про порушення №8020286 від 16.06.2021р. позивачем здійснено розрахунок необлікованого споживання електричної енергії за період з 16.06.2020р. по 16.06.2021р., відповідно до якого вартість необлікованої електричної енергії, спожитої відповідачем, становить 57 821 грн 44 коп. без ПДВ.

У подальшому, на підставі Акту про порушення №8020286 від 16.06.2021р. та розрахунку до нього позивачем складено рахунок-фактуру №8020286 на суму 69 385 грн 73 коп. (57821 грн 44 коп. + 11 564 грн 29 коп. ПДВ) з терміном оплати протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку.

Позивач вказує, що копію протоколу комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії №661 від 06.07.2021р., розрахунок обсягу вартості не облікованої електричної енергії, рахунок-фактуру №8020286 відповідачу було направлено рекомендованим листом вих.№110/03-3845 від 09.07.2021р., про що свідчить квитанція про поштове відправлення рекомендованого повідомлення №761 та повторно рекомендованим листом вих.№16 від 21.10.2021р., про що свідчить квитанція про поштове відправлення рекомендованого повідомлення №647.

Однак, за твердженнями позивача, відповідачем не було сплачено вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 69 385 грн 73 коп., у зв`язку з чим АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулося з даним позовом до суду та просить стягнути на свою користь 69 385 грн 73 коп.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зауважив на тому, що відносини між позивачем та відповідачем є господарськими, а не цивільними, що, зокрема, підтверджується Додатком №10 до Договору №2015Ц та документами на підтвердження права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , згідно яких об`єктом споживання як у Договорі №2015Ц, так і в Акті про порушення №8020286 від 16.06.2021р. зазначено нежитлове (офісне) приміщення.

Крім того, згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач має статус фізичної особи-підприємця та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного, враховуючи те, що стороною Договору про постачання електричної енергії №2015Ц від 08.02.2005р. був суб`єкт підприємницької діяльності, постачання електроенергії здійснювалося у нежитлове (офісне) приміщення, вказаний Договір постачання був укладений відповідно до ПКЕЕ, самовільне підключення було виявлено у нежитловому приміщенні, власником якого є ФОП Меньшиков В.В. , позивач дійшов висновку, що правовідносини, що склалися між сторонами у справі є господарськими, у зв`язку з чим дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а не цивільного, як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву.

Позивач вказує на те, що такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 01.11.2021р. по справі №916/2727/20 .

Що ж до посилання відповідача, що він не є єдиним власником нежитлового приміщення, позивач відмічає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що інші співвласники укладали з АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» Договори щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено порушення, або висловлювали свою незгоду з Договором №2015Ц від 08.02.2005р., укладеним між позивачем та відповідачем.

Відповідач - Меньшиков В.В. , у відзиві на позовну заяву зазначає, що відповідно до Роз`яснення Міністерства юстиції України від 14.01.2011р. фізична особа - підприємець в цивільно-господарських відносинах є різностороннім учасником. Принцип здійснення ним підприємницької діяльності робить його подібним до юридичних осіб, тоді як в приватних відносинах, незважаючи на будь-які зміни в його статусі, він залишається бути громадянином - фізичною особою.

Таким чином, наявність у фізичної особи статусу суб`єкта господарювання ще не означає, що усі правовідносини за її участю є господарськими.

Відповідач зазначає, що 13.06.2001р. на підставі Договору купівлі-продажу від 25.01.2001р. №1497 в ОМБТІ та РОН зареєстровано право власності на об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 за громадянами Меньшиковим В.В. , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Реєстрація відповідача в якості фізичної особи-підприємця згідно відкритих даних з ЄДРПОУ відбулась 02.08.2001р. Будь-яку господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_3 відповідач не здійснював, що підтверджується листом Виробничої дільниці №4 КП «ЖКС «Порто-Франківський», згідно якого за вказаною адресою у період з 2009р. по квітень 2021р. ніхто не проживав, та ніякою діяльності там не здійснював.

На підставі зазначеного, відповідач дійшов висновку, що саме існування у відповідача статусу фізичної особи-підприємця за відсутності доказів здійснення господарської діяльності у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 не є безумовною підставою для розгляду даної справи в порядку господарського судочинства.

Водночас, відповідач зазначив, що у лютому 2005р. між сторонами у справі дійсно було укладено Договір за №2015 і відповідач підтверджує існування між сторонами у справі договірних правовідносин.

Крім того, відповідач зауважує, що з фотознімків, які, на думку позивача, підтверджують самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, без наявності відповідних договорів про розподіл, до електричної мережі, що не є власником АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», з порушенням схеми обліку, вбачається, що порушення схеми обліку електричної мережі відсутнє, оскільки до електричної мережі входить лічильник, встановлений раніше позивачем, а саме АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» (нині АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»).

Відповідач зазначає, що на момент перевірки на приладі були наявні пломби, які знаходилися на ньому при встановлені засобу обліку електричної енергії представниками постачальника електричної енергії ще у лютому 2005р.

Також відповідач зазначив, що згідно з положеннями п/п 2 п.2.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами привал користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. за №562 (чинної на момент виникнення спірних відносин), ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, як зокрема, пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб та індикаторів.

Відповідно до пн. 48 ПКЕЕ споживач несе відповідальність згідно з законодавством за розкрадання електричної електроенергії у разі самовільно підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку.

Відповідно до пн. 53 ПКЕЕ для населення розмір завданих електропостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акту про виявлення порушення за добовою розрахункового споживання електроенергії з дня останнього контрольного зняття представником електропостачальника показань чи технічної перевірки приладу.

Проте, як зазначає відповідач, пломби на лічильнику були встановлені, а факт їх зриву, як це вбачається із вказаної Методики, зафіксовано не було.

Окрім зазначеного, відповідач вважає, що позивачем не зафіксовано будь-яких струмоприймачів, за допомогою яких могло б здійснюватися споживання електричної енергії.

На підставі зазначеного, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим просить суд відмовити у позові в повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, суд встановив, що 08.02.2005р. між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (Постачальник), та суб`єктом підприємницької діяльності Меньшиковим В.В. (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії №2015Ц, відповідно до п.1 якого Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що є невід`ємними частинами.

06 листопада 2018р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №1345 «Про видачу АТ «Одесаобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом». Слід зазначити, що найменування АТ «Одесаобленерго» було змінено на АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

В Додатку №5.2. до Договору №2015Ц сторони визначили перелік об`єктів споживача, що живляться від мережі, а саме: магазин-офіс за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.9.4. Договору цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2005р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Факт укладення Договору сторонами у справі не оспорюється. Матеріали справи не містять доказів припинення, розірвання чи визнання недійсним Договору, у зв`язку з чим суд вважає, що договір є чинним та є обов`язковим для виконання сторонами.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст.20 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Подібний висновок був зроблений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018р. у справі №757/45133/15-ц щодо норм ГПК в редакції до 15.12.2017р.

Отже, ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами, господарських відносин, врегульованих Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (п. 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019р. у справі №214/4137/17).

При цьому визначальною ознакою справи господарської юрисдикції є суть (зміст, характер) спору (п. 4.13 ухвали Верховного Суду від 07.07.2021р. у справі №910/5179/20).

Так, кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (ст. 42 Конституції України). Це право закріплено й у ст.50 Цивільного кодексу України, де зазначено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю та за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тому підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (п. 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №920/50/19, постанови Верховного Суду від 16.12.2020р. у справі №916/2437/17, від 03.02.2021р. у справі №902/655/19, від 01.06.2021р. у справі №910/15940/20, від 07.09.2021р. у справі №918/139/21).

Відповідно до ч.1 ст.128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи.

Таким чином, вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах як суб`єкт господарювання та чи можна визначити ці правовідносини як господарські.

Відповідно до даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань датою державної реєстрації запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця Меньшикова В.В. є 02.08.2001р. та одним з видів діяльності ФОП Меньшикова В.В. є: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Крім того, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 за відповідачем зареєстровано нежитлове підвальне приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів (ч.1 ст.67 Господарського кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що постачання електричної енергії відповідачу здійснювалось на підставі Договору про постачання електричної енергії №2015Ц від 08.02.2005р., укладеного відповідно до Правил користування електричною енергією (далі -ПКЕЕ) (п.2 Договору).

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі на момент укладення спірного Договору постачання визначались Законом «Про електроенергетику», ПКЕЕ та ПКЕЕН.

ПКЕЕ регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення) (п.1.1. ПКЕЕ).

На відміну від ПКЕЕ, Правила користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН) регулюють лише відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками (п. 1 ПКЕЕН).

Побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником (п. 2 ПКЕЕН).

Відповідно до п.2 ПКЕЕН побутовими потребами є споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), в тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності.

Таким чином, укладаючи Договір №2015Ц від 08.02.2005р., відповідач вступав у правовідносини з позивачем на підставі ПКЕЕ не для задоволення власних побутових потреб у електроенергії.

На підставі зазначеного, суд погоджується з позицією позивача, та зазначає, що спір у даній справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Враховуючи адресу реєстрації ФОП Меньшикова В.В. (РНОКПП - НОМЕР_1 ), з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності), спір у даній справі підлягає розгляду Господарським судом Одеської області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно зі ст. 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Система розподілу має бути побудована з урахуванням принципу економічної ефективності, планів розвитку міст (територій), з дотриманням режиму права власності, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, енергоефективності, захисту життя і здоров`я людей, а також раціонального використання енергії відповідно до технічних правил та норм безпеки, передбачених нормативно-технічними документами.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. №312.

Відповідно до п.1.1.2 глави І Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції чинній на дату складання Акту про порушення №8020286 від 16.06.2021р.) акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; оператор системи - оператор системи передачі, оператор системи розподілу або оператор малої системи розподілу; розрахункові засоби вимірювання - засоби вимірювання, дані вимірювань яких використовуються засобами комерційного обліку з метою комерційних розрахунків.

Згідно з п.5.1.1. глави V Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи має право, зокрема, на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи; проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.

Згідно з п/п 8 п. 5.5.5 глави Правил роздрібного ринку електричної енергії Споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Згідно з п. 8.2.4 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Відповідно до п. 8.2.5 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Облік бланків актів про порушення ведеться оператором системи у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою журналі.

Акти про порушення та документи, що підтверджують факт їх отримання споживачем, повинні зберігатися оператором системи протягом трьох років з дня оформлення акта про порушення.

Згідно з п. 8.2.6 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Відповідно до п. 8.4.1 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

Згідно п/п 6 п. 8.4.2 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

Відповідно до п.8.4.7. 2 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з: вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВт·год) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем цих Правил (Ц, грн/кВт·год); величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (Wдоб, кВт·год); кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил (Д, день).

Кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням цих Правил, розкладається на складові відповідно до кількості днів (Дi, день) у кожному календарному місяці (ціновому періоді), протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням цих Правил.

З урахуванням п.п 3. п. 8.4.8 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі,що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку, виявити яке представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, - з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття права власності чи користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності (користування) на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до п. 8.2.7 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.

Відповідно до матеріалів справи, 16.06.2021р. уповноваженими особами АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» при проведенні перевірки на предмет дотримання відповідачем Правил роздрібного ринку за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська 44/46 у нежитловому офісному приміщенні було виявлено порушення п.5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції чинні на дату проведення перевірки), а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, без наявності відповідних договорів про розподіл до електричної мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», з порушенням схеми обліку, про що було складено Акт про порушення №8020286.

Суд вважає за необхідне зазначити, що перевірка на предмет дотримання відповідачем Правил роздрібного ринку проводилась у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , тоді як відповідно до Договору про постачання електричної енергії №2015Ц від 08.02.2005р. об`єкт споживача, що живиться від мережі центрального РЕМ, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Досліджуючи зазначені обставини, суд встановив, що відповідно до наданого під час перевірки відповідачем свідоцтва про права власності серії НОМЕР_3 від 27.03.2007р., об`єктом права спільної часткової власності гр. ОСОБА_3 , гр. Меньшикова В.В. , гр. ОСОБА_4 є об`єкт, який складається з приміщень літ. «А», загальною площею 75,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказане свідоцтво видано на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2002р. №1497, замість дублікату Договору №27619 купівлі-продажу нерухомого майна від 25.01.2001р., зареєстрованого на Одеській товарній біржі, зареєстрованого ОМБТІ та РОН від 13.06.2001р. під №379пр с.161 реєстр.168.

В свою чергу, відповідно до дублікату Договору купівлі-продажу №27619 від 25.01.2001р., право власності на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , було зареєстровано за Меньшиковим В.В , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у рівних частках, та зареєстровано ОМБТІ та РОН від 13.06.2001р. під №379 пр.cтop.161 реєстр.168.

Таким чином, гр. ОСОБА_3 , гр. Меньшиков В.В. , гр. ОСОБА_4 є власниками нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 відсутні об`єкти житлової нерухомості, зокрема, квартира АДРЕСА_5 .

Відповідно до Інформаційної довідки №304971176 від 14.07.2022р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 за Меньшиковим В.В , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у рівних частках зареєстровано право власності на підвальне приміщення (реєстраційний номер майна 17214814) загальною площею 137,9 кв.м.

В розрізі даного питання суд також приймає до уваги, що відповідно до Договору про постачання електричної енергії №2015Ц від 08.02.2005р. на об`єкті споживача встановлено електролічильник №1724312.

З Акта про порушення №8020286 від 16.06.2021р. та матеріалів фото-зйомки вбачається, що уповноваженими представниками АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» під час перевірки 16.06.2021р. досліджувався лічильник №1724312.

Зазначене також підтверджує, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , зазначений у Договорі про постачання електричної енергії №2015Ц від 08.02.2005р., та об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 , зазначений в Акті про порушення №8020286 від 16.06.2021р., є тотожними.

Відповідно до Акта про порушення №8020286 від 16.06.2021р. самовільне підключення виконано кабелем від РЩ-0,4 кВ до приміщення відкритим способом. У зв`язку з самовільним підключенням електроенергія споживається, однак не враховується приладом обліку.

З Акта №8020286 від 16.06.2021р. також вбачається, що під час перевірки був присутній відповідач особисто - Меньшиков В.В. , який підписав примірник Акта з зауваженнями наступного змісту: «офіс був в неробочому стані 12 років, на момент перевірки лічильник стояв».

В Акті про порушення №8020286 від 16.06.2021р. зазначено, що засідання комісії по розгляду акта про порушення відбудеться 29.06.2021р. за адресою: АДРЕСА_4 . 29 червня 2021р. Меньшиков В.В. звернувся до позивача з заявою про перенесення засідання комісії, на 06.07.2021р. на 09:30 год.

За матеріалами справи, 06 липня 2021р., за участю ФОП Меньшикова В.В. , комісія з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії розглянула Акт про порушення №8020286 від 16.06.2021р. та прийняла рішення, оформлене протоколом №661 від 06.07.2021р., відповідно до якого проведено нарахування згідно з п.8.4.2.7 та за формулою №8 п.8.4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 зі змінами та доповненнями.

Згідно відмітки на протоколі комісії по розгляду Акта про порушення №8020286 від 16.06.2021р. ФОП Меньшиков В.В. відмовився від підпису.

Таким чином, на підставі Акта про порушення №8020286 від 16.06.2021р. та відсутності доказів спростування в судовому порядку факту безоблікового споживання електричної енергії, суд вважає доведеним факт самовільного підключення відповідача без наявності відповідних договорів про розподіл до електричної мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», в результаті якого відповідачем здійснювалося необліковане споживання електричної енергії.

Суд звертає увагу відповідача на те, що підставою для нарахування вартості необлікованої електричної енергії в межах даної справи є не зрив пломб лічильника, на недоведеність чого відповідач посилається у відзиві на позовну заяву, а самовільне підключення без наявності відповідних договорів про розподіл до електричної мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», в результаті якого електроенергія споживалась, але не обліковувалась приладом обліку - лічильником №1724312.

На підставі Акта про порушення №8020286 від 16.06.2021р. позивачем здійснено розрахунок необлікованого споживання електричної енергії за період з 16.06.2020р. по 16.06.2021р., з урахуванням роботи струмоприймачів потужністю 4,7 кВт протягом доби 12 год., відповідно до якого вартість необлікованої електричної енергії, спожитої відповідачем, становить 69 385 грн 73 коп. в т.ч. ПДВ - 11 564 грн 29 коп.

Перевіривши розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, спожитої відповідачем, наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він є вірним.

Відповідно до матеріалів справи, на підставі Акта про порушення №8020286 від 16.06.2021р. та розрахунку до нього АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» складено рахунок-фактуру №8020286 на суму 69 385 грн 73 коп.

Враховуючи відмітку про відмову споживача в отриманні протоколу комісії №661 від 06.07.2021р., розрахунку №8020286 та рахунку-фактури №8020286 власноручно, вказані документи було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується листом від 09.07.2021р. за вих.№110/03-3845, фіскальним чеком АТ «Укрпошта» до відправлення №761 від 09.07.2022р. та роздруківкою з веб-сайту АТ «Укрпошта», відповідно до якої поштове відправлення №761 було повернуто відправнику 23.08.2021р. у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Крім того, листом за вих.№16 від 21.10.2021р. протокол комісії №661 від 06.07.2021р., розрахунок №8020286 та рахунок-фактуру №8020286 направлено за адресою реєстрації ФОП Меньшикова В.В. , а саме: АДРЕСА_6 , що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» до списку згрупованих поштових відправлень №4443 від 22.10.2021р. та роздруківкою з веб-сайту АТ «Укрпошта», відповідно до якої поштове відправлення №647 було повернуто відправнику 25.11.2021р. у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

В матеріалах справи не містяться докази сплати відповідачем вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 69 385 грн 73 коп., у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.4 зазначеної статті Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019р. № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016р. у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

На підставі вищенаведеного, враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача відповідно до вимог 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до Меньшикова В`ячеслава Валентиновича про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію у розмірі 69 385 грн 73 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Меньшикова В`ячеслава Валентиновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, вул.28Б, код ЄДРПОУ - 00131713, електронна адреса: ) заборгованість за недовраховану електричну енергію у розмірі 69 385 грн 73 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2022 р.

Суддя Н.В. Рога