ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" вересня 2022 р. Справа № 911/69/22
За заявою Фізичної особи-підприємця Удовенко Ярослава Ігоровича про розподіл судових витрат у справі № 911/69/22
до Фізичної особи-підприємця Удовенко Ярослава Ігоровича, АДРЕСА_1
про визнання договору розірваним та стягнення 65 936,00 грн збитків
суддя Н.Г. Шевчук
секретар судового засідання М.Г. Байдрелова
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача (заявник): не з`явився.
В січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Удовенко Ярослава Ігоровича про визнання договору оренди нежитлового приміщення № 15 від 04.01.2021, укладеного між ТОВ "Росич Приват" та ФОП Удовенко Я.І. розірваним з 29.09.2021 та стягнення 65 936,00 грн збитків.
Рішенням Господарського суду Київської області від 25.08.2022 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" відмовлено повністю.

Частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Враховуючи положення пункту 8 частини третьої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив на позовну заяву, що є заявою по суті справи в розумінні частини другої статті 161 Господарського процесуального кодексу України, має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, при поданні відзиву на позовну заяву, ФОП Удовенко Ярослав Ігорович зазначив про орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, та які становитимуть 12000,00 грн.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що до закінчення судових дебатів в судовому засіданні 25.08.2022 (в якому оголошено вступну та резолютивну частини рішення) представником відповідача було заявлено клопотання в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

31 серпня 2022 року через канцелярію суду від Фізичної особи-підприємця Удовенко Ярослава Ігоровича за підписом представника адвоката Павловського Б.М. надійшла заява б/н від 30.08.2022 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, відповідно до якої відповідач просив приєднати до матеріалів справи докази понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн, а саме копії: договору про надання правничої допомоги № 08/Г від 08.02.2022 разом із додатком № 1 до договору, акта від 08.02.2022 про надання правничої допомоги до договору № 08/Г від 08.02.2022, акта від 25.08.2022 про надання правничої допомоги до договору № 08/Г від 08.02.2022, рахунка-фактури № 08/Г/1 від 08.02.2022, рахунка-фактури № 08/Г/1 від 25.08.2022.

Зазначена заява подана до поштового відділення згідно накладної Укрпошти Експрес 30.08.2022, тобто в межах строків, визначених частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на те, що короткий текст рішення суду було оголошено 25.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2022 прийнято заяву Фізичної особи-підприємця Удовенко Ярослава Ігоровича про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат до розгляду та призначено судове засідання на 08.09.2022.

06 вересня 2022 року через систему Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" надійшла заява із запереченнями щодо розподілу судових витрат, в яких позивач просив відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. Також в заяві зазначено прохання позивача про розгляд заяви без участі їх представника.

Уповноважені представники учасників провадження у справі не з`явилися у судове засідання 08.09.2022, однак враховуючи, що про час та місце судового засідання останні були повідомлені належним чином, суд вважає за можливе здійснювати розгляд заяви без участі представників учасників провадження за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом, у відповідності до вимог статті 16 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як установлено судом із матеріалів справи, відповідача у цьому судовому провадженні представляло Адвокатське об`єднання "Компаньйон та партнери" на підставі договору № 08/Г про надання правничої допомоги від 08.02.2022 в особі адвоката Адвокатського об`єднання Павловського Б.М., який діяв на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1216012 від 08.02.2022.

За умовами Договору № 08/Г про надання правничої допомоги від 08.02.2022, Фізична особа-підприємець Удовенко Я.І. (Клієнт) доручає, а Адвокатське об`єднання "Компаньйон та партнери" (Об`єднання) приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу допомогу, а саме: вивчення та аналіз позовної заяви ТОВ "Херсоніндустріалпарк" до ФОП Удовенка Я.І. про визнання договору оренди розірваним та стягнення 65 936,00 грн збитків; складання та підготовка відзиву на позовну заяву до Господарського суду Київської області у справі № 911/69/22, здійснити представництво Клієнта в господарському суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій в якості представника, з усіма процесуальними правами та обов`язками, передбаченими чинним законодавством України, без будь-яких обмежень (пункт 1 Договору).

Повноваження адвоката посвідчуються договором, ордером (пункт 3 Договору).

Відповідно до пункту 8 Договору, за виконання зобов`язань за даним договором, Клієнт сплачує Об`єднанню гонорар, що є вартістю правничої допомоги. Розмір та порядок оплати гонорару встановлюється додатком № 1 до договору.

Як визначено пунктом 9 Договору, закінчення надання правничої допомоги за даним договором оформлюється актом про надання правничої допомоги, що підписується сторонами.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення надання правничої допомоги (пункт 17 Договору).

08.02.2022 між сторонами підписано додаток № 1 до договору № 08/Г від 08.02.2022, в якому сторони погодили, що Клієнт сплачує Об`єднанню гонорар, що є вартістю правничої допомоги. Сторони домовились, що вартість правничої допомоги у господарській справі за підготовку процесуальних документів та представництва в суді першої інстанції з урахуванням проїзду адвоката до суду становить 12000,00 грн. Об`єднання зобов`язане кожного разу, після надання певного обсягу правничої допомоги, надати Клієнту розрахунок витрат на правничу допомогу, для його подачі до суду.

08.02.2022 між сторонами підписано акт, про те, що Об`єднання надало, а Клієнт отримав та прийняв правничу допомогу, відповідно до умов договору № 08/Г про надання правничої допомоги від 08.02.2022, з урахуванням додатка № 1 від 08.02.2022 до договору, а саме: підготовка та подання до Господарського суду Київської області відзиву до позовної заяви у справі № 911/69/22, вартість яких становить 6000,00 грн.

25.08.2022 між сторонами також підписано акт про надання правничої допомоги до договору № 08/Г від 08.02.2022, згідно якого витрати на правничу допомогу становлять 6000,00 грн (підготовка та складання заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви у справі № 911/69/22 3 години 3000,00 грн; участь у судовому засіданні 07.07.2022 1500,00 грн; участь у судовому засіданні 25.08.2022 1500,00 грн).

Підписанням цих актів Клієнт підтверджує факт належного отримання послуг, жодних претензій з приводу наданої правничої допомоги у Клієнта до Об`єднання немає.

Із фактичних обставин справи судом установлено, що адвокатом Адвокатського об`єднання "Компаньйон та партнери" надано розрахунок витрат, пов`язаних з наданням послуг за договором № 08/Г про надання правничої допомоги від 08.02.2022 та додатком № 1 до договору на загальну суму 12000,00 грн, що відображено в актах про надання правничої допомоги від 08.02.2022 та 25.08.2022, також надано рахунки-фактури від 08.02.2022 на суму 6000,00 грн та від 25.08.2022 на суму 6000,00 грн.

Позивач в свою чергу заперечував проти стягнення такої суми витрат на правничу допомогу, в поданій через систему Електронний суд 06.09.2022 заяві позивач просив відмовити в повному обсязі в її задоволенні.

У поданих запереченнях позивач посилаючись на процесуальні норми, що регулюють розподіл судових витрат виділяє частину першу статті 221, пункт 1 частини першої статті 244, частини третю-четверту, восьму статті 80 Господарського процесуального кодексу України та вказує, що в порушення зазначених норм, представник відповідача, який має зареєстрований кабінет в ЄСІТС, не надав своєчасно до матеріалів справи докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат. Також, за твердженнями позивача, акт надання послуг не є безумовною підставою для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки жодного доказу на підтвердження виконання пункту 5 додатку № 1 до договору не надано (в частині проведення оплати). Позивач вважає, що заявлена сума витрат є завищеною, оскільки в провадженні господарського суду перебувало 4-ри аналогічних справи, представником у яких був Павловський Б.М., та відповідно аргументи в процесуальних документах у цих справах є ідентичними. Також позивач зазначив, що відповідачем в порушення умов частини третьої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у відзиві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Натомість у частинах п`ятій - сьомій цієї статті Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Твердження позивача, що відповідачем несвоєчасно подані докази витрат понесених на правничу допомогу не узгоджуються з приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає право сторони подати такі докази до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом, адвокатом відповідача Павловським Б.М. в судовому засіданні 25.08.2022 було зроблено відповідну заяву про подачу таких доказів, що відмічено у протоколі судового засідання за 25.08.2022, та які надійшли до суду 31.08.2022 (докази надіслані засобами поштового зв`язку 30.08.2022).

Згідно з частиною сьомою статті 116 Господарського процесуального кодексу України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/455/19 зроблено висновок, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначена правова позиція спростовує твердження позивача щодо недоведеності розміру судових витрат та ненадання доказів в частині проведення оплати.

Твердження позивача, що відзив не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат безпідставні, оскільки на п`ятій сторінці відзиву (арк. справи 64) відповідачем повідомлено, що орієнтовний розмір витрат складає 12000,00 грн.

Окрім того, посилання позивача на ідентичність аргументів, що містяться в процесуальних документах по іншим справам (№ 911/74/22, № 911/72/22, № 911/68/22, № 911/71/22) не доводять тверджень позивача, що заявлена відповідачем сума витрат на правничу допомогу є завищеною.

Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн є документально підтвердженими, справедливими, розумними та співмірними, а відповідачем в свою чергу, підстав у відмові цих витрат не доведено.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, отже, судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 12000,00 грн покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Удовенко Ярослава Ігоровича про розподіл судових витрат у справі № 911/69/22 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" (09107, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 20, ) на користь Фізичної особи-підприємця Удовенко Ярослава Ігоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ.

Додаткова ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст додаткової ухвали складено та підписано: 14.09.2022