РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2022Справа № 910/2801/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП"

про стягнення 12 441,60 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП" про стягнення 12 441,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до Додаткової угоди №2 до Генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020 позивачем було сплачено відповідачу страховий внесок у розмірі 215 409,63 грн. за 557 транспортних засобів. Однак, відповідачем було передано лише 529 страхових полісів на суму 202 968,03 грн. Оскільки Національним банком України прийнято рішення від 05.11.2021 про анулювання Приватному акціонерному товариству "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" ліцензії на провадження страхової діяльності, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів у розмірі 12 441,60 грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.05.2022 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

17.06.2022 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2801/22, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

29.06.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла заява з додатковими доказами по справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 22.06.2022, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 22.06.2022 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

При цьому, суд зазначає, що не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії ухвали про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, зумовлене суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (страхувальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП" (страховик, відповідач) укладено Генеральний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020, відповідно до умов якого страховик зобов`язується надати страхувальнику послуги, зазначені в п.1.2. договору, а страхувальник прийняти і оплатити такі послуги (п. 1.1. договору).

19.10.2020 між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" та Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП" укладено Додаткову угоду №2 до Генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020 (надалі - договір).

Пунктами 1.2., 1.3. договору передбачено, що предметом цього договору є майнові інтереси, що не суперечить законодавству України, пов`язані з відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпечених транспортних засобів, перелічених у додатках, які є невід`ємними частинами Додаткових угод, підписаних керівниками апарату та філій страхувальника з страховиком, та які є невід`ємними частинами цього договору. З метою забезпечення страховим захистом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальник укладає з страховиком цей договір, який містить підтвердження умов Генерального договору №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020, і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 1.4. договору кількість забезпечених страховим захистом наземних транспортних засобів становить 557 одиниць наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 1.5. договору по факту укладання цього договору, страховиком надаються страхові поліси, на кожний забезпечений страховим захистом транспортний засіб, що оформлюється Актом приймання-передачі полісів.

Ціна цього договору (загальний страховий внесок) становить 215 409,63 грн (п 3.1 договору).

За умовами п. 4.1. договору розрахунок проводиться страхувальником після пред`явлення страховиком рахунку на оплату послуг. Розрахунок проводиться шляхом попередньої оплати страхового внеску за цим договором протягом 15-ти календарних днів з дати його вступу в дію, відповідно до п. 10.1 цього договору та не раніше дати закінчення додаткової угоди до договору страхування за минулий період (п. 4.3. договору).

Пунктом 10.1. договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня підписання сторонами та вступає в дію 19.10.2020, але не раніше дати закінчення додаткової угоди до договору страхування за минулий період, та діє протягом 365 календарних днів.

На виконання умов договору, позивачем було сплачено страховий внесок в розмірі 215 409,63 грн. за 557 забезпечених страховим захистом транспортних засобів, що підтверджується платіжним дорученням №343037 від 03.11.2020.

За доводами позивача, відповідачем частково виконано обумовлені договором умові та передано страхових полісів у кількості 529 одиниць на загальну суму 202 968,03 грн, що підтверджується наявними у справі актом приймання-передачі полісів до додаткової угоди 2 до Генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020.

Національним банком України прийнято рішення від 04.11.2021 про застосування до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" заходів впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою №1 від 22.12.2021, в якій вимагав протягом 7 днів з дня отримання вимоги сплатити суму боргу у розмірі 12 441,60 грн. Вимога не отримана відповідачем та повернута позивачу без вручення з відміткою про причини повернення - адресат відсутній).

Таким чином, позивач вважає, що оскільки відповідачем не надано у повному обсязі послуги страхування на суму 12 441,60 грн. та у відповідача відпали підстави набуття коштів у розмірі 12 441,60 грн., відтак кошти у розмірі 12 441,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором страхування.

Положеннями ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання умов договору на підставі рахунка №00060 від 19.10.2020, згідно із платіжним дорученням №343037 від 03.11.2020, позивач перерахував на користь відповідача попередню оплату у розмірі 215 409,63 грн. за 557 забезпечених страховим захистом транспортних засобів.

Відповідач передав позивачу страхових полісів у кількості 529 одиниць на загальну суму 202 968,03 грн, що підтверджується наявними у справі актом приймання-передачі полісів до додаткової угоди 2 до Генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020.

Отже, відповідач частково виконав умови договору страхування на загальну суму 202 968,03 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що Національним банком України прийнято рішення від 04.11.2021 про застосування до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" заходів впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування.

Судом, на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення суми передплати у розмірі 12 441,60 грн. (різниця між сплаченою позивачем сумою коштів 215 409,63 за 557 страхових полісів та надання відповідачем страхових полісів у кількості 529 одиниць на загальну суму 202 968,03 грн). Однак, доказів повернення передплати на вимогу позивача відповідачем до суду не надано.

За змістом положень статті 1212 ЦК України, на яку посилається позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного цією нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. Зокрема, внаслідок відмови кредитора від прийняття виконання у зв`язку тим, що виконання зобов`язання втратило інтерес для нього через прострочення боржника.

Таким чином, враховуючи, що кошти у суму 12 441,60 грн були перераховані на виконання умов договору страхування, водночас таке зобов`язання відповідачем не виконано та в подальшому не може бути виконаним, оскільки Національним банком України прийнято рішення від 04.11.2021 про відкликання (анулювання) всіх ліцензій Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП", відтак такі кошти є перерахованими на правовій підставі, яка згодом відпала.

Враховуючи наведене, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази виконання відповідачем зобов`язань за договором страхування в частині передачі страхових полісів у кількості 28 одиниць на загальну суму 12 441,60 грн, та не можливість в подальшому виконання своїх обов`язків за договором страхування, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав повернення суми попередньої оплати у розмірі 12 441,60 грн.

У зв`язку з викладеним, суд прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України та стягнення з відповідача 12 441,60 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд задовольняє позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП" (01014, місто Київ, вулиця БАСТІОННА, будинок 5/13, ідентифікаційний код 31113488) на користь Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (04053, місто Київ, вулиця КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28, ідентифікаційний код 30019775) кошти у розмірі 12 441,60 грн та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 15.09.2022.

Суддя О.В. Гулевець