ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 рокуСправа № 912/898/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №912/898/22 від 20.07.2022

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БМК-ОІЛ" (далі - ТОВ "БМК-ОІЛ"), код ЄДР 33962594, просп. Університетський, буд. 3, м. Кропивницький, 25030

до відповідача Фізичної особи-підприємця Возного Ігоря Васильовича (далі - ФОП Возний І.В.), код ЄДР АДРЕСА_1

про стягнення 352 800,00 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - гр. ОСОБА_1 (в порядку самопредставництва), витяг з ЄДР; адвокат Кучугурний О.М., ордер серія ВА №1037646 від 14.09.2022;

від відповідача - адвокат Кулібаба М.І., ордер серія ВА №1039022 від 14.09.2022.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "БМК-ОІЛ" до ФОП Возного І.В. про стягнення заборгованості у розмірі 352 800,00 грн, з яких основний борг 294 000,00 грн, штраф - 58 800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору поставки товару №03/20 від 22.02.2020 в частині оплати товару.

Ухвалою від 20.07.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/898/22, постановив справу №912/898/22 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд справи призначив на 18.08.2022 - 11:30, встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Поштовий конверт із вкладенням - копією ухвали від 20.07.2022, що направлявся судом на адресу відповідача, яка є адресою його місцезнаходження відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернутий органом поштового зв`язку із довідкою ф. 20 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", дата поштового штемпеля 29.07.2022.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою від 20.07.2022 вважається днем вручення відповідачу судового рішення, таким чином строк для подання відзиву на позов сплив 15.08.2022.

Протокольною ухвалою від 18.08.2022 господарський суд на підставі ст. 216 ГПК України оголосив перерву в судовому засіданні до 30.08.2022 о 12:00 год. Протокольною ухвалою від 30.08.2022 господарський суд на підставі ст. 216 ГПК України оголосив перерву в судовому засіданні до 15.09.2022 о 12:00 год.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №№930, відповідно до якого копія ухвали суду від 30.08.2022 вручена особисто відповідачу 02.09.2022.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

08.09.2022 до господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо застосування п. 3.5. Договору поставки товару №03/20 від 22.02.2020.

15.09.2022 (безпосередньо перед судовим засіданням) від відповідача до господарського суду надійшли:

- клопотання №б/н від 14.09.2022 (про ознайомлення з матеріалами справи) надати матеріали справи №912/898/22 для ознайомлення шляхом копіювання копій документів на флеш носій та дозволити зробити фотокопії власними технічними засобами;

- клопотання №б/н від 14.09.2022 (про відкладення розгляду справи) у зв`язку з тим, що відповідач не отримував копію позовної заяви, ухвали Господарського суду Кіровоградської області про відкриття провадження у справі №912/898/22 повноважний представник відповідача просить відкласти розгляд справи та надати час для подання відзиву на позов.

Протокольною ухвалою від 15.09.2022 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання №б/н від 14.09.2022 (про відкладення розгляду справи).

У судовому засіданні 15.09.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, а представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як зазначалося вище, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, відповідно, відповідач позбавлений права заперечувати проти будь-яких обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні 15.09.2022 усно заявив клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення штрафу та заперечив можливість розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, за змістом якого відповідач повідомив, що не підписував акт звірки взаємних розрахунків станом на 29.06.2022.

Протокольною ухвалою від 15.09.2022 господарський суд відмовив у задоволенні вимоги представника відповідача про перехід до загального позовного провадження та клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

22.02.2020 між ТОВ "БМК-ОІЛ" (далі - Постачальник) та ФОП Возний І.В. (далі - Покупець) укладено договір поставки товару №03/20 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (далі - товар) за цінами і в кількості відповідно до рахунків чи видаткових накладних на товар.

Асортимент, ціна, кількість та загальна вартість товару при поставці кожної партії, визначається в рахунках-фактурах Постачальника або товарно-транспортних чи видаткових накладних та вважається узгодженою Сторонами в рахунках-фактурах (в момент здійснення Покупцем попередньої оплати за товар) або у видатковій накладній (в момент передачі товару), які є невід`ємною частиною Договору (п. 2.1., п. 2.2. Договору).

Згідно п. 3.2. та п. 3.3. Договору Покупець зобов`язався здійснити 100% попередню оплату загальної вартості товару протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання рахунку. У випадку, якщо поставка товару Покупцю буде відбуватися з відстрочкою оплати за товар, Покупець зобов`язався оплатити вартість поставленого товару (по кінцевій ціні п. 3.5.2.) протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту передачі йому товару.

В п. 3.4. Договору визначено, що товар поставляється погодженими партіями, згідно із заявками Покупця на поставку тієї або іншої партії товару. Поставка товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/чи ТТН), які підписані представниками обох Сторін.

Відповідно до п. 3.5. Договору ціна товару визначається в два етапи наступним чином:

3.5.1. товар поставляється по первісній ціні, яка відповідає ринковій ціні такого ж товару в м. Кіровограді при таких же умовах поставки, станом на дату поставки.

3.5.2. кінцева ціна товару відповідає ринковій ціні такого ж товару в м. Кіровограді при таких же умовах поставки на дату оплати товару Покупцем.

3.5.3. якщо ринкова ціна товару та/або ринковий курс продажу долару США в АТ "Райффайзен Банк Аваль" в м. Кіровоград на дату оплати товару Покупцем збільшиться порівняно з датою поставки товару, то Постачальник має право здійснити пропорційне збільшення ціни поставленого товару, а Покупець зобов`язується оплатити товар по такій новій ціні, яка буде вважатись кінцевою.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що у випадку виникнення у Постачальника будь-яких сумнівів в можливості виконання Покупцем його зобов`язань або у випадку прострочення їх виконання Покупцем, Постачальник має право в односторонньому порядку направити Покупцю відповідну вимогу про негайне погашення заборгованості та сплати санкцій, передбачених цим Договором, а Покупець зобов`язується виконати такі вимоги не пізніше 7 днів від їх отримання, з урахуванням вимог п.3.5.2. та 3.5.3. Договору.

Право власності па товар виникає у Покупця в момент передачі йому товару, який фіксується в накладних (п. 5.1. Договору).

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що Покупець за даним договором сплачує Постачальнику у випадку ненадходження від Покупця повної оплати по кінцевій ціні п.3.5.3. за отриманий товар протягом терміну зазначеному у п.3.3. цього договору пеню в обсязі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, а також за вимогою Постачальника, зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 20% від суми простроченого платежу та компенсувати йому нанесені своїми діями чи бездіяльністю збитки та не отриману вигоду.

Даний договір набуває чинності з моменту його укладення і діє 31.12.2020, а в частині грошових розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань згідно умов даного договору (п. 7.1. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Позивач виставив рахунок-фактуру №СФ-0000048 від 17.03.2020 на суму 104 899,20 грн (а.с. 10).

17.03.2020 на виконання умов Договору Постачальник поставив Покупцю - ФОП Возний І.В. товар (паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С) у кількості 4900,00 літрів на загальну суму 104 899,20 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками видатковою накладною №РН-0000018 від 17.03.2020 та товарно-транспортною накладною №17/03 від 17.03.2020 (а.с. 11-12).

Такий товар отримано особисто ФОП Возний І.В.

У видатковій накладній №РН-0000018 від 17.03.2020 міститься посилання на рахунок - фактуру №СФ-0000048 від 17.03.2020.

Таким чином, у період дії Договору позивачем передано у власність відповідача товар - паливо дизельне загальною кількістю 4900,00 літрів.

З урахуванням п. 3.3. Договору обов`язок відповідача зі сплати поставленої партії товару за видатковою накладною №РН-0000018 від 17.03.2020 виник 20.03.2020.

Проте, оплата за товар у строк до 20.03.2020 відповідачем не проведена.

20.05.2021 позивачем складена претензія з вимогою негайно перерахувати суму заборгованості, яка станом на 20.05.2021 складає 104 899,20 грн. Дана претензія вручена відповідачу 20.05.2021, що підтверджується особистим підписом останнього на претензії (а.с. 13).

У відповіді на претензію від 25.05.2021 відповідач повідомив, що не заперечує та не відмовляється про визнання боргу перед ТОВ "БМК-ОІЛ" в сумі 104 899,20 грн за поставку нафтопродуктів, однак просив перенести строки оплати за поставлений товар на кінець літа 2021 року, у зв`язку із важким для сільськогосподарського господарства 2020 роком. При цьому, у вказаній відповіді відповідач зобов`язався до 30.08.2021 повністю розрахуватись за поставлений товар з розрахунком сплати штрафних санкцій згідно п. 3.3., п. 6.2., п. 6.5. Договору (а.с. 14).

За твердженням позивача, у строк, визначений у відповіді на претензію від 25.05.2021 відповідач зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав.

Тому, з урахуванням п. 3.5.2., п. 3.5.3. Договору позивачем здійснено перерахунок ціни поставленого, але не оплаченого товару, оскільки ринкова ціна товару станом на 17.03.2020 складала 21,41 грн/л, а станом на 14.07.2022 - 60,00 грн/л (кількість несплаченого товару - 4 900,00 літрів), 4 900,00 л*60,00 грн = 294 000,00 грн.

29.06.2022 позивачем складена претензія, згідно якої останній повідомив відповідача про застосування умов п. 3.5.3. Договору, здійснений перерахунок вартості поставленого товару по ринковій ціні, яка станом на 29.06.2022 складає 294 000,00 грн. Дана претензія разом з актом звірки взаємних розрахунків вручена відповідачу, про що свідчить особистий підпис останнього на претензії від 29.06.2022 (а.с. 15).

Відповідно до підписаного сторонами акта звірки взаємних розрахунків станом на 29.06.2022 відповідач, з урахуванням п. 3.5.3. Договору, визнав загальну суму боргу перед позивачем за поставлений в сумі 294 000,00 грн (а.с. 16).

Відповідь на претензію, у строк передбачений пунктом 3.7. Договору відповідач не надав, оплату отриманого товару не здійснив.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 294 000,00 грн основного боргу та 58 800,00 грн штрафу.

Розглядаючи позовні вимоги, господарський суд враховує положення ст. 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1-2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1-2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та поставив відповідачу товар на загальну суму 104 899,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначено вище, в п. 3.3. Договору визначено строк оплати - протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту передачі товару.

Поставка товару здійснена 17.03.2020, тому останній день сплати - 20.03.2020.

Відповідач у відповіді на претензію від 25.05.2021 підтвердив факт отримання товару за Договором, визнав борг в сумі 104 899,20 грн, однак не виконав свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару у вказаний строк.

Тому, з урахуванням п. 3.5.2., п. 3.5.3. Договору позивачем здійснено перерахунок вартості поставленого товару по ринковій ціні станом на 29.06.2022, за результатами якого ціна товару склала 294 000,00 грн.

Позивач пред`явив відповідачу претензію від 29.06.2022 на суму 294 000,00 грн, яку останньому вручено під розписку 30.06.2022.

Зважаючи на п. 3.7. Договору, відповідач мав виконати таку вимогу не пізніше 7 днів від її отримання, з урахуванням вимог п.3.5.2. та 3.5.3. Договору, а саме до 07.07.2022.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до підписаного сторонами акта звірки взаємних розрахунків станом на 29.06.2022 відповідач, з урахуванням п. 3.5.3. Договору, визнав загальну суму боргу перед позивачем за поставлений товар в сумі 294 000,00 грн.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18.

Заперечення відповідача щодо підписання акта звірки судом не приймаються, позаяк відповідачем не подано суду доказів на підтвердження не належності підпису, який міститься на акті звірки від 29.06.2022, ФОП Возний І.В.

В ст. 79 ГПК України закріплено принцип вірогідності доказів, згідно якого наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

У відповідності до викладеного та на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази є належними, допустимими та є більш вірогідними, ніж твердження відповідача.

З підстав наведеного суд вважає доведеними обставини постачання позивачем відповідачу за Договором Товару в кількості 4900,000 л., згідно наданої до справи видаткової накладної на суму 104 899,20 грн.

Відповідно до п. 3.3. Договору, обов`язок відповідача зі сплати поставленої партії товару за видатковою накладною №РН-0000018 від 17.03.2020 настав 20.03.2020.

Згідно відомостей позивача станом на 30.06.2022 ринкова оптова вартість палива дизельного ДП-Л-Євро2-ВО,3,ІІІ в м. Кропивницький, складає 60,00 грн/л, з ПДВ, що підтверджується рахунком-фактурою СФ №0000524 від 30.06.2022 ТОВ "ДЕПОТ ОЙЛ"; станом на 14.07.2022 ринкова оптова вартість палива дизельного ДП-3-К5 СОРТ F в м. Кропивницький, складає 60,00 грн/л, з ПДВ, що підтверджується рахунком №ХО-000046 від 14.07.2022 ПП "ХЕЛФІ ОЙЛ ЕНТЕРПРАЙС".

Відповідачем не спростовано такі докази та не наведено інші ринкові величини для обрахування ціни товару відповідно до умов п. 3.3. Договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 691 ЦК України, якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Тому, в порядку п. 3.3., п. 3.5.2., п. 3.5.3. Договору, станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача за 4900 л товару становить 294 000,00 грн.

Доказів на спростування зазначеної заборгованості відповідачем суду не подано.

Як зазначено позивачем, розрахунок коригування, за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної, може буде складений ТОВ "БМК-ОІЛ" після погодженої дати оплати коштів покупцем або набрання рішенням суду законної сили, у разі задоволення позовних вимог. Складати такий розрахунок до настання однієї із подій зазначених вище, є передчасним.

Відповідно до підпунктів "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 ПКУ розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що піддягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимо1 митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 статті 187 ПКУ).

Пунктом 201.1 статті 201 ПКУ встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПКУ термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПКУ).

Згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПКУ, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підпунктом 192.1.2 пункту 192.1 статті 192 ПКУ передбачено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку -постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отже, складання розрахунку коригування, за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної до погодженої дати оплати коштів покупцем або набрання рішенням суду законної сили є передчасним.

З підстав викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 294 000,00 грн заборгованості заявлено обґрунтовано та такі вимоги підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення 20% штрафу у розмірі 58 800,00 грн.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що покупець за даним договором сплачує Постачальнику у випадку ненадходження від покупця повної оплати по кінцевій ціні п. 3.5.2., п.3.5.3. за отриманий товар протягом терміну зазначеному у п. 3.3. цього договору, пеню в обсязі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, а також за вимогою постачальника, зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 20% від суми простроченого платежу та компенсувати йому нанесені своїми діями чи бездіяльністю збитки та не отриману вигоду.

Позивачем нараховано 58 800,00 грн штрафу від суми заборгованості 294 000,00 грн з урахуванням збільшення від ринкової ціни.

Однак, господарський суд зазначає, що штраф, це неустойка від суми невиконаного зобов`язання. Як встановлено, розмір невиконаного відповідачем зобов`язання в установлені Договором строки становить 104 899,20 грн.

Тому, штраф підлягає нарахуванню від зазначеної суми без урахування збільшення від ринкової ціни та становить 20 979,84 грн (104 899,20 грн. х 20%).

З викладеного, позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню на суму 20 979,84 грн. В решті вимоги заявлено безпідставно.

Щодо спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, то господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно положень Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 1-2 ст. 258 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Поряд з цим, постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 на усій території України було встановлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією постановою, неодноразово було продовжено, про що Кабінетом Міністрів України прийнято відповідні постанови.

Постановою №298 від 19.08.2022 Кабінетом Міністрів України внесено, зокрема, зміни до постанови від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", які продовжують термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31 грудня 2022 року.

Законом України №540-IX від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, з набранням чинності Законом України №540-IX від 30.03.2020, строки позовної давності згідно ст. 257-258 ЦК України, продовжено на строк дії карантину.

При цьому, обов`язок зі сплати вартості товару у відповідача виник 20.03.2020. Таким чином, на момент набрання чинності Законом України №540-IX від 30.03.2020, річний строк позовної давності за пред`явленими у даній справі вимогами про стягнення штрафу не закінчився та з 02.04.2020 є продовженим на період карантину згідно наведеного Закону.

З підстав викладеного, на дату звернення ТОВ "БМК-ОІЛ" з позовом до суду - 15.07.2022, річний строк позовної давності щодо вимог про сплату штрафу у даній справі не пропущено.

На підставі зазначеного господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ "БМК-ОІЛ" до ФОП Возного І.В. підлягають частковому задоволенню в розмірі 294 000,00 грн основної заборгованості та 20 979,84 грн штрафу, у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Возного Ігоря Васильовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БМК-ОІЛ" (код ЄДР 33962594, просп. Університетський, буд. 3, м. Кропивницький, 25030) заборгованість у розмірі 314 979,84 грн, з яких основний борг 294 000,00 грн, штраф - 20 979,84 грн, а також 4 724,70 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам засобами поштового зв`язку та позивачу на e-mail: , відповідачу на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повне рішення складено 20.09.2022.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.