ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2022 р. Справа№ 925/211/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Гаврилюка О.М.

без виклику представників сторін

розглянувши апеляційну скаргу апеляційної скарги Уманського комунального підприємства «Комунальник»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2022

у справі №925/211/22 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС»

до Уманського комунального підприємства «Комунальник»

про стягнення 12 229, 50 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Уманського комунального підприємства «Комунальник» про стягнення 12 229, 50 грн.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2019 у справі № 705/987/19 встановлено, що ОСОБА_1 17.02.2019, перебуваючи на посаді директора УКП «Комунальник» будучи відповідальним за ліквідацію зимової слизькості, не забезпечив безпечних умов руху, не обробив протиожеледними матеріалами проїздну частину, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Subaru Outback, д.н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Позивач зазначив, що оскільки винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1 , який перебував в трудових відносинах з УКП «Комунальник» в період з 11.02.2019 по 24.02.2019, що включає дату дорожньо-транспортної пригоди, то відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу, а саме у розмірі 12 229, 50 грн., оскільки в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 17.02.2019 наявний другий винуватець - ОСОБА_2 .

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.06.2022 позов задоволено повністю. Стягнуто з Уманського комунального підприємства «Комунальник» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» 12 229, 50 грн. завданої шкоди в порядку регресу та 2 481, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Уманське комунальне підприємство «Комунальник» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2022 у справі №925/211/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також невірно застосував норми як матеріального так і процесуального права.

На думку скаржника, факт вини ОСОБА_1 в частині відповідальності за ліквідацію зимової слизькості, не обробки протиожеледними матеріалами проїздної частини судом першої інстанції не доведено та не встановлено. Посилання місцевого господарського суду на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2019 у справі № 705/987/19 є необгрунтованим, оскільки вказаною постановою не встановлено та не визнано судом безпосередньо факту вини ОСОБА_1 .

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги в якості доказу інформаційний лист від 16.05.2022 № 9923-13/04/7 «Про погодні умови 17 лютого 2022 року» виданного Метеорологічною службою другого розряду (М-ІІ) Умань, згідно якого, за спостереженнями метеостанції Умань 17.02.2019 близько 08 години ранку відмчалася температура повітря 1,7 градусів тепла, опадів не було, а отже необхідності обробки протиожеледними матеріалами проїздної частини у відповідача не було, так як на вулиці спостерігалась плюсова температура.

Також, судом не досліджено та належним чином не обгрунтовано розрахунку розміру матеріальної шкоди у сумі 12 229, 50 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2022 апеляційну скаргу Уманського комунального підприємства «Комунальник» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Уманського комунального підприємства «Комунальник» на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2022 у справі №925/211/22. Призначив до розгляду апеляційну скаргу Уманського комунального підприємства «Комунальник» на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2022 у справі №925/211/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників своєю ухвалою від 04.07.2022 року.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2022 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Уманського комунального підприємства «Комунальник» - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 11.12.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (страховик) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/9391782 (далі - договір обов`язкового страхування), згідно з умовами якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Subaru Outback, д.н.з. НОМЕР_1 .

17.02.2019 о 07 год. 40 хв. в м. Умань по вул. Челюскінців, 8 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Subaru Outback, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 . Під час дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2019 року в справі № 705/989/19 водія автомобіля Subaru Outback, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, внаслідок якого здійснено ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2019 у справі №705/987/19 закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується вищезазначеними постановами.

Враховуючи наявність полісу №АМ/9391782, власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію № 03307_34, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ ВАЗ 210994, д.н.з НОМЕР_2 складала 36 283, 48 грн.

Позивачем, на підставі заяви про страхове відшкодування власника транспортного засобу ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 та зібраних документів був складений страховий акт №7587Р/34/2019 на суму 24 459,00 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №11891 від 06.03.2019.

Позивач, посилаючись на встановлений у постанові Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2019 у справі № 705/987/19 факт про те, що ОСОБА_1 17.02.2019, який перебував на посаді директора Уманського комунального підприємства «Комунальник» і будучи відповідальним за ліквідацію зимової слизькості, не забезпечив безпечних умов руху, не обробив протиожеледними матеріалами проїзну частину в результаті чого трапилось зіткнення між вище вказаними автомобілями, просить відшкодувати йому шкоду в порядку регресу в сумі 12 229,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно ст.993, ч.1 ст.1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, як страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2019 у справі № 705/987/19 встановлено, що згідно протоколу від 18.02.2019 серії ОБ № 149184 ОСОБА_1 17.02.2019 о 07 год. 40 хв. в м. Умань по вул. Челюскінців, 8 перебуваючи на посаді директора Уманського комунального підприємства «Комунальник», будучи відповідальним за ліквідацію зимової слизькості, не забезпечив безпечних умов руху, не обробив протиожеледними матеріалами проїздну частину, в результаті чого трапилось зіткнення між автомобілями Subaru Outback, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 140 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим власникам автомобілів завдано матеріальні збитки.

Разом з тим, зважаючи на те, що тримісячний термін для накладення адміністративного стягнення закінчився, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрито.

З правового аналізу ст. 38 КУпАП та ст. 247 КУпАП вбачається, що у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, від 29.04.2020 № 638/1557/18.

За таких обставин, твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів наявності вини ОСОБА_1 в настанні дорожньо-транспортної пригоди є необґрунтованими.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Приймаючи до уваги вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно з ремонтною калькуляцією Audatex від 19.02.2019 № 03307_34 та страхового акту № 7587Р/34/2019 від 04.03.2019, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість визначеного позивачем розміру заподіяної шкоди в сумі 254 459, 00 грн.

Враховуючи, що у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 17.02.2019 наявна вина відповідача та ОСОБА_2 , то страхове відшкодування має бути покладено у рівних частинах на кожного з винних осіб, тобто по 50%.

Як вбачається з пред`явлених позовних вимог, позивач при поданні даного позову заявив до стягнення з відповідача 12 229, 50 грн., що становить 50% суми виплаченого ним страхового відшкодування.

Беручи до уваги викладене, доводи апелянта щодо необґрунтованості розміру страхового відшкодування є безпідставними.

Лист Метеорологічної станції другого розряду (м-н) Умань Черкаського обласного центру з гідрометеорології від 16.05.2022 № 9923-13/04/7, наданий відповідачем, колегія суддів вважає не належним доказом у справі, оскільки вказаний лист не спростовує вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, встановленого Уманським міськрайонним судом Черкаської області у постанові від 17.10.2019 по справі № 705/987/19.

Зважаючи на перехід до позивача прав вимоги до відповідача зі сплати спірного страхового відшкодування, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність заявлених Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» позовних вимог про стягнення з відповідача 12 229, 50 грн. страхового відшкодування.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2022 у справі №925/211/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2022 у справі №925/211/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №925/211/22 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.О. Ткаченко

О.М. Гаврилюк