СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Харків Справа № 922/4236/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О.

при секретарі Євтушенкові Є.В.

за участю прокурора Кадацька Д.М.,

та представників сторін:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

третьої особи -не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокурора (вх.№336) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 (суддя Прохоров С.А., повний текст складено 18.01.2022) у справі №922/4236/21

за позовом Керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (63503,

Харківська область, м. Чугуїв,вул. Харківська, 98, )

в інтересах держави, в особі:

- Харківської обласної державної адміністрації (61002, м. Харків, вул. Сумська, 64, )

- Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства (61024, м.Харків, вул. Пушкінська, 86, )

- Державного агентства лісових ресурсів (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9-А, )

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Державне підприємство "Зміївське лісове господарство" (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Соборна, 7, )

до

- Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, 29, ) ,

- Комунального підприємства "Зміїв-Сервіс" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Покровська, 24, )

за участю Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, )

про визнання незаконними та скасування розпоряджень та зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації (перший позивач), Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства (другий позивач) та Державного агентства лісових ресурсів (третій позивач) до Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області (перший відповідач) та до Комунального підприємства "Зміїв-Сервіс" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (другий відповідач) в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Зміївської районної державної адміністрації №461 від 28.12.2018 Про надання Комунальному підприємству Зміїв-сервіс Зміївської районної ради Харківської області дозволу на розробку технічної документації із землеустрою;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Зміївської районної державної адміністрації від 17.01.2019 №10 Про надання в постійне користування земельної ділянки Комунальному підприємству Зміїв-сервіс Зміївської районної ради Харківської області за межами населених пунктів на території Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області;

- зобов`язати КП Зміїв-сервіс (код ЄДРПОУ) повернути земельну ділянку із кадастровим номером :02:000:00001 площею 8,5044 га у відання держави в особі Харківської обласної державної адміністрації.

В позові прокурор посилається на те, що відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Харківські області земельна ділянка, загальною площею 8,5044 га (кадастровий номер :02:000:0001), яка перебуває у користуванні КП «Зміїв-сервіс» відносяться до категорії земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони, та іншого призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних, і допоміжних будівель та споруд, підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Разом із тим, як зазначає в позові прокурор, відповідно до викопіювання з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП Зміївський лісгосп (планово-картографічні матеріали 2010 року) частина земельної ділянки кадастровий номер :02:000:00001, площею 8,5044 га, перетинається із землями вказаного державного підприємства, орієнтовна площа перетину становить 5,3248 га, а тому прийняті Зміївською районною державною адміністрацією розпорядження про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та подальшу передачу земельної ділянки кадастровий номер :02:000:00001, площею 8,5044 га, у постійне користування КП Зміїв-сервіс є незаконним та підлягає скасуванню.

Комунальне підприємство "Зміїв-Сервіс" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області звернулося до Господарського суду Харківської області з клопотанням (вх. №251 від 10.01.2022) в якому просить призначити у справі судову земельно-технічну експертизу.

Клопотання обґрунтовано тим, що станом на 18.06.2009 земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001, площею 8,5044 га вже було сформовано в натурі (на місцевості), межі цієї земельної ділянки погоджено з усіма суміжними землекористувачами, в тому числі з ДП Зміївський лісгосп. Проте, як зазначає другий відповідач, враховуючи, що прокурором надано суду викопіювання з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП Зміївський лісгосп (планово-картографічні матеріали 2010 року), відповідно до якого, частина земельної ділянки кадастровий номер :02:000:00001, площею 8,5044 га, перетинається із землями ДП Зміївський лісгосп, до предмету доказування у цій справі є встановлення факту, чи дійсно наявний перетин спірної земельної ділянки із землями лісового фонду. За наведеного, на думку другого відповідача, наявні підстави для призначення судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої експертам слід поставити питання: «Чи має місце порушення землекористування, зокрема, порушення меж та накладання земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0001 площею 8,5044 га на межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні ДП Зміївський лісгосп відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативноправових актів?».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 у справі №922/4236/21 задоволено клопотання другого відповідача (вх. №251 від 10.01.2022). Призначено у справі №922/4236/21 судову земельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса".

На вирішення експертів поставлено наступне питання:

- чи має місце порушення меж та накладання земельної ділянки кадастровий номер :02:000:00001, загальною площею 8,5044 га, на межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні Державного підприємства Зміївський лісгосп відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів?

Провадження у справі №922/4236/21 зупинено до отримання висновку експертів.

Вказана ухвала мотивована тим, що доводи прокурора, які ґрунтуються на інформації ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція, ДП Зміївський лісгосп та викопіюваннях з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП Зміївський лісгосп (які входять до складу планово-картографічних матеріалів 2010 року), є суперечливими порівняно з доказами другого відповідача. Як зазначив в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, доведення факту розташування спірної земельної ділянки поза межами території ДП Зміївський лісгосп матиме істотне значення для вирішення справи, оскільки слугуватиме доказом того, що підстави для визнання незаконним, скасування розпорядження та повернення земельної ділянки у власність держави - відсутні.

Прокурор із вказаною ухвалою суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, на підставі яких суд може з`ясувати фактичні обставини справи, у зв`язку з чим, відсутні визначені ст.99 ГПК України умови для призначення експертизи.

Прокурор наполягає на тому, що перебування частини земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0001(перетин із землями кварталу 82, виділи 30-31, орієнтовна площа перетину - 5,3248 га) у постійному користуванні ДП «Зміївське лісове господарство» підтверджується викопіюванням з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП «Зміївський лісгосп» (планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 2010 року). Таким чином, на думку прокурора, 5,3248 га,що є частиною земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0001 площею 8,5044 га відноситься до земель лісогосподарського призначення, які фактично повинні перебувати в користуванні ДП «Зміївське лісове господарство». Враховуючи наведене, прокурор вважає, що ним надано суду належні та достатні докази, на підставі яких можна встановити факт належності більшої частини спірної земельної ділянки до земель лісового фонду.

Також в апеляційній скарзі прокурор зазначає про необхідність врахування пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, відповідно до якого, до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

За таких обставин, як зазначає прокурор, матеріали ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція, ДП Зміївський лісгосп та викопіювання з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП Зміївський лісгосп, надані уповноваженими суб`єктами у сфері проведення лісовпорядкування є належними та допустимими доказами на підтвердження факту перетину спірної земельної ділянки із землями державного лісового фонду, що свідчить про відсутність підстав для призначення експертизи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 у цій справі розгляд апеляційної скарги призначено на 06.09.2022 о 10:45 год.

В судове засідання 06.09.2022 позивачі, відповідачі та третя особа на стороні позивача не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Другий відповідач - КП «Зміїв-Сервіс» Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області надало суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації учасниками своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено учасників про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивачів, відповідачів та третьої особи на стороні позивачів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Такий висновок щодо застосування статті 99 ГПК України є усталеним та неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.09.2019 у справі № 904/8354/16, від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, 13.08.2021 у справі № 917/1196/19.

Згідно пункту 2 частини першої статті 228 ГПК України, у випадку призначення експертизи суд може зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.

Зупиняючи провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд на виконання наведених положень законодавства та приписів статті 234 Господарського процесуального кодексу України повинен в обов`язковому порядку обґрунтувати необхідність призначення судової експертизи та навести підстави і мотиви такого призначення, зазначити обставини справи, які підлягають з`ясуванню експертом, та викласти обґрунтування неможливості з`ясування цих обставин самим судом.

Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що частина земельної ділянки кадастровий номер :02:000:00001, площею 8,5044 га, яка передана за оспорюваними розпорядженнями в постійне користування КП «Зміїв-Сервіс», перетинається із землями ДП «Зміївський лісгосп», орієнтовна площа перетину становить 5,3248 га.

На підтвердження своїх доводів прокурор надав суду викопіювання з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП Зміївський лісгосп (планово-картографічні матеріали 2010 року), а також інформацію ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція, ДП Зміївський лісгосп.

Другий відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на наступне.

Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації від 12.04.1999 № 180 Про затвердження обміну рівноцінними площами між Зміївським держлісгоспом та КСП Зміївське було затверджено обмін рівновеликими площами між Зміївським держлісгоспом та КСП Зміївське, а саме: Зміївському держлісгоспу передано, а КСП Зміївське прийнято лісові площі квартал 172 виділ 2 площа 1,6 га, лісовкриті площі виділ 3 площа 0,4 га, галявина квартал 63 виділ 26 площею 1,6 га, поляна і виділ 25 площею 2,2 га лісові культури; КСП Зміївське передати, а Зміївському держлісгоспу прийняти лісові площі площею 5,8 га, розміщені східніше с. Н. Гайдари.

Вказаним розпорядженням було зобов`язано Зміївський держлісгосп та КСП Зміївське провести передачу в натурі, а відділ земельних ресурсів району - внести зміни до земельно-облікової документації.

В подальшому, як зазначає другий відповідач, у зв`язку з реформуванням КСП Зміївське, зазначені землі було передано до земель запасу Зміївської міської ради Харківської області.

На підставі розпорядження Зміївської районної державної адміністрації від 29.01.2004 №20 Науково-виробничою фірмою ТОВ Азімут-сервіс було розроблено проект відведення земельної ділянки Зміївському ВУЖКГ під організацію полігону твердих побутових відходів із станцією їх механізованої переробки потужністю 30 тисяч тонн на рік із земель запасу Зміївської міської ради. Вказаний проект було затверджено розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації від 15.10.2004 № 533.

Другий відповідач вказує на те, що до складу земельної ділянки, яку було визначено під організацію полігону твердих побутових відходів на території Зміївської міської ради, увійшли також землі колишнього КСП Зміївське, отримані у 1999 році від Зміївського держлісгоспу в результаті обміну.

У складі зазначеного проекту відведення земельної ділянки наявний акт встановлення в натурі та погодження меж землекористування від 02.03.2004, який містить підписи та печатки усіх суміжних землекористувачів, в тому числі директора Зміївського держлісгоспу.

Також проект відведення містить експлікацію земель в межах плану та план встановлених меж, в яких описані межі земельної ділянки площею 8,5044 га та зазначено координати точок, ліній.

Як зазначає другий відповідач, розроблений Науково-виробничою фірмою ТОВ Азімут-сервіс проект відведення земельної ділянки став підставою для присвоєння земельній ділянці площею 8,5044 га кадастрового номеру :02:000:0001.

21.08.2008 суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 було розроблено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.09.2017 № НВ-017.

З інформації, наявної у вищевказаному витязі вбачається, що 18.06.2009 Зміївським районним відділом ХРФ Центру ДЗК здійснено державну реєстрацію земельної ділянки державної форми власності кадастровий номер :02:000:0001, площею 8,5044 га, з цільовим призначенням для організації полігону під захоронення твердих побутових відходів та станції її механізованої переробки, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Власником вказаної земельної ділянки зазначено Зміївську районну державну адміністрацію Харківської області.

Таким чином, другий відповідач наполягає на тому, станом на 18.06.2009 земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001, площею 8,5044 га вже було сформовано в натурі (на місцевості), межі цієї земельної ділянки погоджено з усіма суміжними землекористувачами, в тому числі із Зміївським держлісгоспом.

Другий відповідач вказує на те, що в подальшому відповідні роботи із землеустрою (які відбувались на підставі оспорюваного розпорядження Зміївської районної державної адміністрації від 28.12.2018 № 461 Про надання Комунальному підприємству Зміїв-сервіс Зміївської районної ради Харківської області дозволу на розробку технічної документації із землеустрою), були пов`язані саме з відновленням меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0001, площею 8,5044 га в натурі (на місцевості), оскільки вказану земельну ділянку вже було сформовано та зареєстровано ще у 2009 році.

Таким чином, підставою позовних вимог є, зокрема, знаходження в межах земельної ділянки, які надано в постійне користування КП «Зміївсервіс», іншої земельної ділянки, яка за твердженням прокурора, належить до земель лісогосподарського призначення та перебуває в користуванні ДП «Зміївське лісове господарство».

Сторони займають різну позицію стосовно наявності факту перетину земельної ділянки, яка надана в користування другому відповідачу та земельних ділянок, які перебувають в користуванні ДП «Зміївський держлісгосп».

Прокурор посилається на дані викопіювання з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП Зміївський лісгосп (планово-картографічні матеріали 2010 року), водночас, другий відповідач вказує на те, що з 1999 року право власності на спірну земельну ділянку змінювалось, мав місце факт обміну рівновеликими площами між Зміївським держлісгоспом та КСП Зміївське; у 2009 році земельна ділянка площею 8,5044 була сформована, її межі були погоджені з суміжними землекористувачами, зокрема, з ДП «Зміївський держлісгосп».

Обставини щодо накладання земельної ділянки кадастровий номер :02:000:00001, загальною площею 8,5044 га, на межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні Державного підприємства Зміївський лісгосп входять до предмету доказування у цій справі.

Для їх встановлення необхідне дослідження технічної документації з питань землеустрою, її співставлення з фактичними даними при дослідженні земельних ділянок, а отже, такі дані можуть бути встановлені експертами із землеустрою завдяки спеціальним знанням у сфері землеустрою.

За наведеного, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити ці обставини неможливо.

Враховуючи, що для з`ясування обставин накладення однієї земельної ділянки на іншу необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право; сторонами не надано суду висновку експерта з цього питання; матеріали справи містять суперечливі докази; судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення клопотання другого відповідача та призначення у цій справі судової експертизи

Отже, оскільки надана суду прокурором та другим відповідачем земельна документація є взаємно суперечливою, тому для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи необхідним є призначення судової експертизи.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, на підставі яких суд може з`ясувати фактичні обставини справи, у зв`язку з чим, відсутні визначені ст.99 ГПК України умови для призначення експертизи.

Прокурор наполягає на тому, що перебування частини земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0001, у постійному користуванні ДП «Зміївське лісове господарство» (перетин із землями кварталу 82, виділи 30-31, орієнтовна площа перетину - 5,3248 га) підтверджується викопіюванням з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП «Зміївський лісгосп» (планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 2010 року). Враховуючи наведене, прокурор вважає, що ним надано суду належні та достатні докази, на підставі яких можна встановити факт належності більшої частини спірної земельної ділянки до земель лісового фонду.

Судова колегія не погоджується з доводами прокурора, оскільки враховуючи протилежну позицію сторін та надані відповідачем докази (зокрема що стосуються формування земельної ділянки), встановити факт порушення меж земельних ділянок лише на підставі даних технічного документу - викопіювання з Плану лісонасаджень Задонецького лісництва ДП «Зміївський лісгосп» (планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 2010 року), без застосування спеціальних знань експертів у галузі землеустрою не вбачається можливим.

Крім того, надані прокурором документи містять інформацію про орієнтовну площу перетину, що свідчить про неможливість для суду самостійно встановити фактичні межі земельних ділянок.

У даному випадку встановлення обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги прокурора вимагає спеціальних знань, що є підставою для призначення судової експертизи, з огляду на те, що надані прокурором докази потребують перевірки на предмет встановлення достовірності факту накладення однієї земельної ділянки на іншу.

Враховуючи наведене, доводи прокурора не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Також в апеляційній скарзі прокурор зазначає про необхідність врахування пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, відповідно до яких до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Судова колегія зазначає, що зазначені нормативні положення не впливають на необхідність призначення у цій справі земельної експертизи, оскільки, як прокурором, так і другим відповідачем представлено суду суперечливі докази, у зв`язку з чим, суд не має можливості самостійно дослідити та встановити факт знаходження земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0001 частково в межах території ДП «Зміївський держлісгосп».

Згідно приписів статті 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Порядок призначення судових експертиз та експертних досліджень визначено «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N53/5.

Основні види (підвиди) експертиз визначені пунктом 1.2. вказаної Інструкції, серед яких: земельно-технічна; оціночно-земельна; експертиза з питань землеустрою.

Главою 6 розділу II Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5) визначено основні завдання та орієнтовний перелік вирішуваних питань, в т.ч. земельно-технічної експертизи.

З підпункту 6.1.1. пункту 6.1. глави 6 Розділу ІІ «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» вбачається, що до орієнтовного переліку вирішуваних питань входить, зокрема, питання Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки ?

Таким чином, питання, які поставлено судом першої інстанції на вирішення експертів, сформульовано з урахуванням вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та стосуються обставин, що підлягають встановленню судом під час розгляду справи.

При визначенні організації, якій доручено проведення експертизи, судом враховано п. 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5), згідно з яким експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування, згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Враховуючи наведене, судом правомірно доручено проведення експертизи судовим експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

В оскаржуваній ухвалі визначено сторону, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи, а також попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладена, оскаржувана ухвала про призначення судової земельно-технічної експертизи є обґрунтованою та відповідає вимогам статтей 99-100 ГПК України.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Враховуючи, що проведення судової експертизи займе певний час, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у цій справі на час проведення зазначеної експертизи до отримання висновку експертизи.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків Господарського суду Донецької області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 17.01.2022у справі №922/4236/21- без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 у справі №922/4236/21залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.09.2022

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков