ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" вересня 2022 р. Cправа № 902/75/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук Василь Васильович, розглянувши без виклику представників сторін матеріали заяви № б/н від 09.09.2022 (вх. № 01-37/40/22 від 09.09.2022) за підписом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" - адвоката Говора Д.М. про видачу дублікату наказу у справі

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І"

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду від 22.09.2020 в позові Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про визнання недійсним Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 9 від 26.04.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля І" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля" відмовлено. Вирішено питання відшкодування судових витрат сторін, та ухвалено: витрати позивача по сплаті судового збору залишити за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля"; стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" 6 000 грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

20.10.2020 господарським судом на виконання рішення суду видано наказ зі строком пред`явлення його до виконання протягом трьох років.

09.09.2022 до суду надійшла заява № б/н від 09.09.2022 зі підписом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" - адвоката Говора Д.М. про видачу дублікату наказу у справі.

В обґрунтування підстав для видачі дубліката наказу заявник зазначає, що виконавчий документ у зазначеній справі втрачено.

З урахуванням встановлених обставин, суд враховує таке.

В силу приписів ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 р. в справі "Півень проти України").

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Суду у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України", no. 20988/02, від 09.12.2010).

Значення обов`язковості виконання рішення суду висловлено в правовій позиції Європейського суду з прав людини в Рішенні у справі "Деркач та Палек проти України" (Заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21.12.2004 р. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява №589498/00, п. 34). Аналогічний висновок міститься і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments and Decisions, 1997-II, с. 510, п.40).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у рішенні "У справі за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р. послався на практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Процесуальний закон не обмежує суд у можливості видати дублікат наказу у випадку відсутності доказів його добровільного виконання та у межах строку пред`явлення.

Суд також враховує, що наказ Господарського суду Вінницької області у справі № 902/75/20 видано 20.10.2020 зі строком пред`явлення протягом трьох років, тобто на момент розгляду цієї заяви строк виконання наказу не сплинув.

З урахуванням наведеного, в його сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" № б/н від 09.09.2022 (вх. № 01-37/40/22 від 09.09.2022) про видачу дублікату наказу по справі №902/75/20.

Керуючись пунктом 19.4 Перехідних положень та ст.ст. 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" № б/н від 09.09.2022 (вх. № 01-37/40/22 від 09.09.2022) про видачу дублікату наказу по справі №902/75/20 задовольнити повністю.

2. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Поділля І" дублікат наказу Господарського суду Вінницької області від 20.10.2020 у справі №902/75/20 про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340, код ЄДРПОУ 32192534) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340, ) 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Примірник ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (відповідачу - разом із дублікатом наказу). Представнику заявника додатково направити на електронну адресу: .

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст ухвали складено 12.09.2022.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - СТОВ "Поділля" (вул. Аграрна, 8, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

3 - ТОВ "Поділля І" (вул.Аграрна, 8, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)