УХВАЛА

м. Київ

15.09.2022Справа № 910/4107/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Заїки О.В., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКС.КАПІТАЛ" (36023, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Колективна, будинок 10) до Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" (01033, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 69) про стягнення 6 684,01 грн,

Представники сторін у судове засідання не прибули.

В С Т А Н О В И В:

02.06.2022 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКС.КАПІТАЛ" до Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" про стягнення 6 684,01 грн та була передана 03.06.2022 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" за договором страхування №АР/002043331 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКС.КАПІТАЛ" суму заборгованості у розмірі 6684,01 грн.

Ухвалою суду від 07.06.2022 відкрито провадження по справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 19.08.2022 виправлено описку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі № 910/4107/22 шляхом зазначення у вступній частині належну адресу відповідача, а саме: « 01033, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 69».

12.08.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. Свої доводи обґрунтовує тим, що не погоджуючись зі звітом вартості матеріального збитку наданого позивачем, відповідачем було здійснено власний розрахунок, що викладений у звіті №2208 (4113) відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 63 518,91 грн, а не 70 202,93 грн, яка вказана у звіті вартості матеріального збитку вих. № 18253 від 14.07.2021 долученого позивачем, а відтак просить призначити судову автотоварознавчу експертизу та поставити перед експертом таке питання: «Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу марки «Мазда» державний номер НОМЕР_1 без урахування ПДВ на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.07.2021 року?».

Окрім того, представник відповідача просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , як особу з вини якої сталось ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/4107/22 у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.09.22 о 11:30 год.

Залучено до участі у справі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

29.08.2022 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до останньої представник позивача заперечував стосовно проведення експертизи та зазначив, що відповідачем не надано ґрунтовних пояснень щодо сумнівів у правильності висновку, наданого у звіті про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 14.07.2021 №18253.

Окрім того звернув увагу суду, що на момент розгляду справи, транспортний засіб відновлений у повному обсязі та наразі відсутня інформація щодо володіння транспортним засобом особою, що була власником на момент дорожньо-транспортної пригоди, що унеможливлює надання пошкодженого автомобіля для дослідження експерту.

В судове засідання 15.09.2022 представники сторін не прибули повідомлялись належним чином, представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, від представника позивача 08.09.2022 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, дійшов до наступного обгрунтованого висновку.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як було зазначено вищи, відповідач не погоджуючись зі звітом вартості матеріального збитку наданого позивачем, відповідачем було здійснено власний розрахунок, що викладений у звіті №2208 (4113) відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 63 518,91 грн, а не 70 202,93 грн, яка вказана у звіті вартості матеріального збитку вих. № 18253 від 14.07.2021 долученого позивачем, а відтак просить призначити судову автотоварознавчу експертизу та поставити перед експертом таке питання: «Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу марки «Мазда» державний номер НОМЕР_1 без урахування ПДВ на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.07.2021 року?».

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Суд зауважує, поданий представником відповідача звіт не підписаний оцінювачем, який безпосередньо проводив оцінку майна.

Частиною першою статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним з принципів господарського судочинства є принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Окрім того суд звертає увагу сторін, що реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Аналогічні положення закріплені також і нормами ГПК України, зокрема, ст. 13 названого Кодексу, за приписами якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 викладено правовий висновок щодо стандарту доказування враховуючи, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Верховний Суд неодноразово відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Враховуючи вищевикладене, а також з врахуванням п.2 ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, а саме наявності в матеріалах справи зокрема звіту вартості матеріального збитку вих. № 18253 від 14.07.2021 долученого позивачем, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

В межах проведення підготовчого засідання судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, в ході чого підстав для відкладення підготовчого засідання та оголошення перерви у підготовчому засіданні, які передбачені ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно із п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України У підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи те, що судом здійснено всі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, враховуючи відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд доходить висновку про необхідність закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

2. Закрити підготовче провадження у справі № 910/4107/22 та призначити справу до судового розгляду по суті на 06.10.22 о 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 13 .

3. Повідомити учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5011/.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали 16.09.2022.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ