ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 Справа № 914/902/22

м. Львів

За позовом: Керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі

позивача: Трускавецької міської ради Львівської області, м. Трускавець Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Атолла Компані, м. Київ

про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки.

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Маркіян-Павло ЛАБАЗ

Представники сторін:

від прокуратури: Максимовська С.С. прокурор;

від позивача: Савченко О.Г. представник,

від відповідача: не з`явився;

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Керівник Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача Трускавецької міської ради Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 20.09.2019, в сумі 942 503,10 грн, розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0159 від 20.09.2019, який укладений між Трускавецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» та припинення права користування-оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0159 на вул. Роксолани в м. Трускавці (номер запису про інше речове право: 33384534) та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» повернути на користь територіальної громади міста Трускавця Львівської області в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Трускавецької міської ради земельну ділянку площею 3,1789 га (кадастровий номер :02:002:0159), розташовану на вул. Роксолани в м. Трускавці Львівської області.

Згідно Витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 10.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.05.2022. Ухвалою суду від 30.05.2022 підготовче засідання відкладено на 20.06.2022. Ухвалою суду від 20.06.2022 строки підготовчого провадження продовжено на 30 днів з 12.07.2022. Підготовче засідання відкладено на 18.07.2022. Ухвалою суду від 18.07.2022 закрито підготовче провадження у справі № 914/902/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.08.2022. Ухвалою суду від 15.08.2022 судове засідання відкладено на 12.09.2022.

В судове засідання 12.09.2022 з`явилася прокурор, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Також з`явилася представниця позивача, позов прокурора підтримала повністю просила задовольнити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив.

Суд зазначає, що поштова кореспонденція (ухвали суду від 10.05.2022, від 30.05.2022, від 20.06.2022, від 18.07.2022 та від 15.08.2022) надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані», вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, офіс 10. Однак така була повернута на адресу суду з відміткою установи зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з вкладеннями та Довідками Ф.20.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», «закінчення терміну зберігання» тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Сам лише факт не отримання учасником провадження кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

З огляду на викладене, враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку та її повернення до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання», суд дійшов висновку, що відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвали суду вважаються врученими відповідачу в день проставлення у поштовому відділенні штампу.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи прокурора

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки оскільки відповідачем допускається заборгованість з орендної плати за землю за договором оренди землі від 20.09.2019, укладеним між Трускавецькою міською радою та ТОВ «Атолла Компані». Прокурор вказує, що відповідач систематично не сплачував орендну плату за землю згідно з діючим договором оренди землі, зокрема з 20.09.2019 по 01.04.2022 року. Зазначене зумовило звернення до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором оренди землі, розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Аргументи позивача

Позивач письмової позиції стосовно заявлених позовних вимог не надав. В судовому засіданні 12.09.2022 представниця повідомила, що позовні вимоги прокурора підтримує повністю.

Аргументи відповідача

Відповідач заперечень та/або відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.09.2019 року Трускавецькою міською радою проведено земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 3,1789 га. кадастровий номер :02:002:0159 (Протокол №467 від 20.09.2019 року).

За результатами проведених земельних торгів 20.09.2019 року між Трускавецькою міською радою (орендодавець за договором, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» (орендар за договором, відповідач по справі) укладено Договір оренди землі, за яким орендодавець надав, а орендар прийняв у в строкове платне користування земельну ділянку рекреаційного призначення, 07.01 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0159 яка розташована в місті Трускавець Львівської області на вулиці Роксолани (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею - 3,1789 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 19898024,41 грн. (п. 4 Договору).

Пунктом 8 Договору встановлено, що орендна плата встановлена на земельних торгах і розмір коштів, які підлягають сплаті становить 605894,83 грн без ПДВ.

В подальшому орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на поточний рахунок власника землі - УДКС у м. Трускавець р/р № 3018, банк одержувач - ГУДКСУ у Львівській області, ЗКПО 37835447, МФО 899998 код платежу 18010600 (п. 11. Договору).

Орендна плата справляється виключно в грошовій формі (п. 12. Договору).

Відповідно до п. 28. Договору орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. А орендар, в свою чергу, відповідно до п. 31, зобов`язаний, згідно пункту 11 цього Договору, своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до п. 36. Договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. За взаємною згодою сторін, цей договір розривається, шляхом прийняття рішення міською радою, на підставі звернення орендаря (п. 38. Договору).

20.09.2019 року сторонами складено та підписано Акт передачі-приймання земельної ділянки, відповідно до якого Трускавецька міська рада передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» прийняло земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою : м. Трускавець, вул. Роксолани, площею 3.1789 га для будівництва та обслуговування готельно-курортного комплексу із аквакомплексом та закритим лікувально-оздоровчим басейном, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0159.

20.09.2019 в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право: 33384534).

З долученого Розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати за земельну ділянку за період з 20.09.2021 року по 01.04.2022 року вбачається, що відповідачем було здійснено часткові оплати в загальній сумі 605894,83 грн (у вересні 2019 року 576047,79 грн та грудні 2019 року 29847,04 грн) в подальшому оплат за Договором відповідач не здійснював, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 942503,10 грн.

29.01.2021 Трускавецька міська рада зверталася до Трускавецької ДПІ Дрогобицького управління ГУ ДФС у Львівській області з листом №18/16-170/1 яким направлено перелік орендарів земельних ділянок, з якими укладено (поновлено) договори оренди земельних ділянок комунальної власності на 2021 рік станом на 01.02.2021 року. З метою забезпечення контролю за дотриманням умов договорів оренди земельних ділянок комунальної власності в частині сплати орендної плати, Трускавецька міська рада просила щомісячно надати інформацію із сплати орендної плати відповідно до зазначеного переліку орендарів в розрізі фізичних та юридичних осіб.

17.02.2021 року Трускавецька міська рада зверталася до відповідача з листом №18/16-300/1 , яким повідомляла, що станом на 01.02.2021 року заборгованість по орендній платі за землю складала 151 473,69 грн. Вказаним листом позивач зобов`язував погасити наявну заборгованість в добровільному порядку, а також зазначав, що в разі не виконання вищезазначених вимог в місячний термін, міська рада буде змушена вжити заходів щодо дострокового розірвання договору оренди та стягнення заборгованості в судовому порядку.

12.04.2021 року Трускавецька міська рада повторно зверталася до відповідача з листом №18/16-737/1, яким повідомляла, що станом на 01.04.2021 року заборгованість по орендній платі за землю складає 252456,15 грн, та зазначала про необхідність сплатити наявну заборгованість в добровільному порядку.

17.06.2021 року Трускавецька міська рада зверталася до відповідача з листом-претензією №18/16-1317/1, яким зазначала, що станом на 01.06.2021 року заборгованість по орендній платі за землю складає 352948,68 грн та зобов`язувала погасити наявну заборгованість в добровільному порядку.

22.06.2021 року Трускавецька міська рада листом №18/29-1325/1 з метою захисту прав та інтересів Трускавецької міської об`єднаної територіальної громади в суді, відповідно до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», просила Керівника Дрогобицької окружної прокуратури вжити заходів представницького характеру щодо розірвання договору оренди земельної ділянки площею 3,1789, кадастровий номер :02:002:0159 у зв`язку із невиконанням умов договору оренди в судовому порядку. Вказаним листом також повідомлено, що станом на 01.06.2021 року заборгованість орендаря становить 352 948,68 грн.

Також матеріали справи містять Службову записку Управління містобудування, архітектури та землекористування від 06.2021 року якою останнє просило Голову Трускавецької міської ради скерувати зазначену службову записку в юридичний відділ міської ради для підготовки матеріалів щодо стягнення заборгованої суми орендної плати за землю за період з 01.10.2020 по 01.06.2021 року в примусовому порядку та дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку.

15.06.2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області повідомлено Трускавецьку міську раду, що за ТОВ «Атолла Компані» за період з 01.10.2020 по 01.06.2021 сплата оренди за землю з юридичних осіб відсутня, звітність за 2020-2021 не подано та не задекларовано орендну плату за землю. Сума втрат коштів за вказаний період становить 352948,68 грн. Також запропоновано розглянути питання щодо розірвання договорів оренди землі із вказаними платниками та про результати повідомити ГУ ДПС у Львівській області (Лист № 7084/5/13-01-04-10-13).

15.07.2021 року Трускавецькою міською радою у відповідь на лист № 7084/5/13-01-04-10-13 від 15.06.2021 щодо орендарів - юридичних осіб, які не подали податкову декларацію плати за землю повідомлено Дрогобицький відділ податків та зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області, що відповідно до інформації Головного управління ДПС у Львівській області за період 01.10.2020 по 01.06.2021 року сплата орендної плати за земельну ділянку з юридичних осіб відсутня. Орендарем не подано податкової декларації з плати за землю Станом на 01.06.2021. року заборгованість орендаря становить 352948,68 грн. Трускавецька міська рада неодноразово зверталась до орендаря з вимогою погасити заборгованість у добровільному порядку, проте жодного реагування від ТОВ «АТОЛЛА КОМПАНІ» станом на 01.06.2021 року немає.

26.08.2021 року Дрогобицька окружна прокуратура зверталася до ГУ ДПС у Львівській області з Листом № 04-27-2764вих-21, яким просила надати на адресу прокуратури, інформацію та матеріали, щодо суми заборгованості з орендної плати за землю та період (час) її виникнення у ТзОВ «Атолла Компані», чи нараховано ТзОВ «Атолла Компані» у 2019-2021 роках орендна плата, за користування вказаною земельною ділянкою, сума нарахування (вказати помісячно нарахування за кожен рік), на підставі яких документів проводилось нарахування, якщо ні, вказати причини не нарахування вказаних платежів; чи сплачувалась орендарем орендна плата за землю у 2019-2021 роках вказавши суму сплати помісячно за кожен рік. Також по вищезазначеному орендарю - ТзОВ «Атолла Компані» надати інформацію про те, чи вживались інспекцією заходи щодо погашенню заборгованості з орендної плати за землю, в тому числі чи зверталась з відповідною позовною заявою до суду про стягнення заборгованості, долучивши копії підтверджуючих документів.

Головним управлінням ДПС у Львівській області на запит №14.52/04-27-2764 вих-21 від 26.08.2021 року, повідомлено, що з часу реєстрації платником окремих податків (23.09.2019 року) по даний час (на 01.09.2021 року) згідно даних інтегрованої картки платника з орендної плати юридичних осіб по ТзОВ «Атолла Компані» заборгованість не виникала. Відповідно до самостійно поданої платником податкової декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2019 рік нараховано орендної плати в розмірі 168164,13 грн. На 2020 та 2021 роки платником не подано податкову декларацію з плати за землю, відповідно в інтегрованій картці платника з орендної плати відсутні нарахування податкового зобов`язання.

Керівник Дрогобицької окружної прокуратури Листом №04/27-264 від 04.01.2022 з метою вирішення питання щодо наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру, просив Трускавецького міського голову надати на адресу прокуратури, інформацію та матеріали, зокрема щодо виконання /невиконання підприємством умов договору оренди землі від 20.09.2019; розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати за вищевказану земельну ділянку згідно договору оренди (з розбивкою помісячно), зазначивши період виникнення такої. А також інформувати, чи вживались заходи представницького характеру з боку органу місцевого/ самоврядування, долучивши листи-претензії та інше листування.

28.01.2022 року Управління містобудування, архітектури та землекористування листом №12 з метою моніторингу використання умов договору оренди земельної ділянки площею 3,1789 га просило начальника фінансового управління надати інформацію чи надходили на рахунок місцевого бюджету протягом 2020, 2021 років кошти по сплаті орендної плати від ТОВ «Атолла Компані».

На лист від 25.03.2022 року №18/16-577/1 фінансовим управлінням Трускавецької міської ради повідомлено, що кошти орендної плати за користування земельною ділянкою за період 2020-2022 роки від ТОВ «Атолла Компані» на рахунок місцевого бюджету не поступали (Лист №02-23/153 від 29.03.2022).

20.01.2022 листом №18/16-116/1 міський голова Трускавецької міської ради звернувся до Головного управління ДПС у Львівській області, яким з метою недопущення втрат коштів до місцевого бюджету просив надати інформацію про вжиті заходи з боку контролюючого органу стосовно перевірки даного суб`єкта сплати орендної плати за землю та інформацію щодо сплати орендної плати ТОВ «Атолла Компані».

01.02.2022 Трускавецькою міською радою листом №18/29-182/1 у відповідь на лист прокурора надано копії запитуваних документів та надано інформацію щодо вказаного Договору оренди.

11.02.2022 Дрогобицька окружна прокуратура зверталася до ГУ ДПС у Львівській області (лист №14.52/04-27-691ВИХ-22), з метою вирішення питання щодо застосування заходів представницького характеру прокуратурою, керуючись ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», просила надати на адресу прокуратури, інформацію та матеріали, щодо спірного Договору, а також розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати за землю, копії податкових декларацій за 2019-2022 роки, за 2019-2022 роки щодо вказаного орендаря.

На виконання листа Дрогобицької окружної прокуратури від 11.02.2022 №14.52/04-27692 вих-22 ГУ ДПС у Львівській області повідомлено, що ТОВ «Атолла Компані» до Трускавецької ДНІ податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2020-2021 роки не подано, відповідно за 2020-2021 роки відсутні нарахування сум орендної плати. За неподання податкові декларації заплати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2020 рік складено акт від 28.04.2021р. №9891/13-01-04-10-07/42492274 та винесено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 16.06.2021 року № на суму штрафної санкції 340 гривень. Ймовірні втрати коштів орендної плати до бюджету за 2020-2021 роки складають 1211789,66 грн.

11.04.2022 Керівник Дрогобицької окружної прокуратури звертався до Трускавецького міського з Листом №04/27-1227, яким повідомляв, що прокуратурою підготовлено проект позовної заяви в інтересах держави в особі Трускавецької міської ради до ТзОВ «Атолла Компані» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку, розірвання договору оренди землі та повернення вказаної земельної ділянки на користь територіальної громади міста Трускавця Львівської області. У зв`язку з чим, просив надати на адресу прокуратури розрахунок заборгованості на даний час та інформацію про те, чи вживались заходи представницького характеру органом місцевого самоврядування.

У відповідь на лист прокурора Трускавецькою міською радою Листом №18/29-773/1 від 15.04.2022 надано запитувані матеріали, та зазначено, що Трускавецька міська рада просить звернутись до суду з позовом в інтересах держави в особі Трускавецької міської ради до ТзОВ «Атолла Компані» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 3.1789 га на вул. Роксолани в м. Трускавці, розірвання договору оренди землі, припинення права оренди, яке зареєстровано в державному реєстрі речових прав та повернення вказаної земельної ділянки на користь Трускавецької територіальної громади в особі Трускавецької міської ради.

18.04.2022 року Дрогобицькою окружною прокуратурою у відповідності до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Трускавецькому міському голові скеровано Повідомлення, що Дрогобицькою окружною прокуратурою встановлені достатні підстави для здійснення представництва інтересів держави та до господарського суду Львівської області буде подано позовну заяву в інтересах держави в особі Трускавецької міської ради до ТзОВ «Атолла Компані» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 942 503,10 грн, розірвання договору оренди земельної ділянки площею 3,1789 га на вул. Роксолани в м. Трускавці, припинення права оренди та повернення земельної ділянки.

ОЦІНКА СУДУ

Щодо обґрунтованості підстав звернення прокурора з даним позовом

Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі №914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

Суд звертає увагу, що упродовж тривалого часу до моменту звернення з позовом до суду, прокурором досліджувалось питання вчинення позивачем дій, спрямованих на захист прав та інтересів позивача, та здійснювалось листування стосовно відповідного питання.

У постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають ураховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки: прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (пункт 37); бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (пункт 38).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020р., справа № 912/2385/18.

З наведених нормативних положень та правових висновків Верховного Суду, а також з урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що позивач обізнаний про порушення, на його переконання, умов договору відповідачем, як наслідок про порушення свого права на своєчасне отримання коштів, а також про обізнаність із такими обставинами прокуратури. Відповіді позивача свідчать про свідоме нездійснення останнім дій по захисту своїх прав та інтересів, які відповідно до обґрунтувань позовної заяви порушуються відповідачем. Доказів про наявність у позивача наміру пред`являти до відповідача позов про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки чи обрання іншого способу захисту не подано. Така поведінка позивача обґрунтовано зумовлює необхідність прокурора здійснювати захист прав та інтересів держави у визначеному законом порядку, щоб такі не залишились не захищеними.

Враховуючи наведене, в даному випадку, суд прийшов до висновку, що прокурор дотримався визначеного Законом порядку і правомірно захищає інтереси держави в суді в межах наданих йому повноважень.

Щодо суті позовних вимог

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом вище, за результатами проведених земельних торгів 20.09.2019 року між Трускавецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» укладено Договір оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої ст. 93 Земельного кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Умовами Договору сторони погодили, що орендна плата встановлена на земельних торгах і розмір коштів, які підлягають сплаті становить 605894,83 грн без ПДВ.

Також встановлено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на поточний рахунок власника землі.

Однак як вбачається з матеріалів справи, за період з 20.09.2021 року по 01.04.2022 року відповідачем було здійснено оплати в загальній сумі 605894,83 грн в подальшому оплат за Договором відповідач не здійснював, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 942503,10 грн.

Відповідач проти наявності заборгованості по сплаті орендних платежів у розмірі 942503,10 грн не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Положеннями ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що прокурором доведено факт неналежного виконання відповідачем 1 зобов`язань із оплати орендних платежів, відтак, позовна вимога про стягнення 942503,10 грн заборгованості є обґрунтованою.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч.2 ст.218 ГК України).

Згідно із ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано, і такі підстави судом не встановлено.

Згідно з ч. 3-4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Разом з тим, за ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Положеннями частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», статті 141 Земельного кодексу України та частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного не внесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, а також постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 20.06.2019 у справі № 383/708/16-ц, від 30.06.2020 у справі № 484/3514/17, від 04.12.2019 у справі № 318/433/18, що підставою до розірвання договору є систематична несплата орендної плати (два і більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не в повному обсязі, тобто як невиконання так і неналежне виконання умов договору є підставою до його розірвання.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати ( постанова ВП ВС, 16.02.2021 справа № 910/2861/18).

З врахуванням наведеного сам по собі факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несплати орендної плати є підставою до розірвання договору, незважаючи на те, чи така заборгованість була виплачена в подальшому. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 02.05.2018 у справі № 925/549/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 04.12.2019 у справі № 318/433/18.

Як з`ясовано судом, і відповідає викладеній Прокурором позиції, беручи до уваги встановлені судом обставини та подані учасниками справи докази, відповідачем допущено несплату орендної плати за користування земельною ділянкою, внаслідок чого утворився борг в розмірі 942503,10 грн. Внаслідок вказаних обставин позивач значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору і йому завдається цим значна матеріальна шкода.

Враховуючи наведене суд зазначає про доведеність прокурором обставин істотного порушення відповідачем договору, а відтак, позовні вимога прокурора про розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0159 від 20.09.2019, укладений між Трускавецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» та припинення права користування-оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0159 на вул. Роксолани в м. Трускавці (номер запису про інше речове право: 33384534) є мотивованою та обґрунтованою, а також підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відтак, з урахуванням висновків суду про істотність порушення відповідачем умов укладеного із позивачем договору та наявності підстав до розірвання договору, що має наслідок виникнення обов`язку орендаря до повернення земельної ділянки, суд зазначає про вмотивованість та обґрунтованість вимоги про зобов`язання ТОВ «Атолла Компані» повернути на користь територіальної громади міста Трускавця Львівської області в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Трускавецької міської ради земельну ділянку площею 3,1789 га (кадастровий номер :02:002:0159), розташовану на вул.Роксолани в м. Трускавці Львівської області.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування «вірогідності доказів», який на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене, суд, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, приходить до висновку, що позовні вимоги Керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача - Трускавецької міської ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 20.09.2019, в сумі 942 503,10 грн, розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0159 від 20.09.2019, який укладений між Трускавецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» та припинення права користування-оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0159 на вул. Роксолани в м. Трускавці (номер запису про інше речове право: 33384534) та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» повернути на користь територіальної громади міста Трускавця Львівської області в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Трускавецької міської ради земельну ділянку площею 3,1789 га (кадастровий номер :02:002:0159), розташовану на вул. Роксолани в м. Трускавці Львівської області обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до ч.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак судовий збір в розмірі 19099,55 грн покладається на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6 офіс 10, ) заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 20.09.2019, в сумі 942 503,10 грн на користь Трускавецької міської ради на р/р 0013943, код платежу 18010600 Орендна плата з юридичних осіб, ЄРДПОУ 38008294 (82200, м. Трускавець, вул. Бориславська, 2, ).

3. Розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0159 від 20.09.2019, укладений між Трускавецькою міською радою (82200, м. Трускавець, вул. Бориславська, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки,6 офіс 10, ) та припинити право користування-оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0159 на вул. Роксолани в м. Трускавці (номер запису про інше речове право: 33384534).

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки,6 офіс 10, ) повернути на користь територіальної громади міста Трускавця Львівської області в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Трускавецької міської ради (82200, м. Трускавець, вул. Бориславська,2, ) земельну ділянку площею 3,1789 га (кадастровий номер :02:002:0159), розташовану на вул. Роксолани в м. Трускавці Львівської області.

5. Стягнути з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Атолла Компані» на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір в сумі 19099,55 грн за подання позовної заяви (отримувач: Львівська обласна прокуратура, , UА 0000774 у ДКСУ у м. Києві, (79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19).

6. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 19.09.2022р.

Суддя Щигельська О.І.