ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ

20 вересня 2022 року Справа № 5004/1737/11

Суддя Господарського суду Волинської області Гарбар І.О., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про заміну стягувача у виконавчому листі по справі №5004/1737/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі філії ПАТ "Надра" Луцьке регіональне управління до Приватного підприємства "Інсайт", Товариства з обмеженою відповідальністю " НПП Каскад" про стягнення 72 788,66 грн. солідарно,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп надіслало до суду заяву заміну стягувача у виконавчому листі, в якій просить суд замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра, як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП по справі № 5004/1737/11.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 розгляд заяви розподілено судді Гарбару І.О.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Волинської області від 06.06.2011 по справі № 5004/1737/11 позов задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства "Інсайт" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" 72 788,66 грн, в т.ч. 39 084,47 грн - основного боргу, 18 412,92 грн - відсотків, 4 097,59 грн - пені, 2 874,87 грн - штрафу, 8 318,81 грн. - суми індексу інфляції та 727,89 грн витрат по сплаті державного мита і 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в позові Публічного акціонерного товариства КБ "Надра" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Каскад" відмовлено.

На виконання рішення Господарським судом Волинської області видано наказ №5004/1737/11-1 від 21.06.2012, зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання 21.06.2013.

02.08.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп звернулося до суду із заявою № 0801/4/Б від 01.08.2022 про:

- заміну сторони стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра, як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп по справі № 5004/1737/11;

- видачу дублікату виконавчого листа по справі № 5004/1737/11 про стягнення заборгованості з боржника - ПП Інсайт із зазначенням нового стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп;

- поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі № 5004/1737/11 з відповідача - ПП Інсайт.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.08.2022 (суддя Вороняк А.С.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення до виконання по справі №5004/1737/11 відмовлено.

Вказана ухвала, згідно ст. 235 ГПК України, набрала законної сили 29.08.2022, учасниками справи не оскаржена та не була скасована судом вищої інстанції, а відтак є чинною.

06.09.2022 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп №0831/7/Б від 31.08.2022 про:

- заміну сторони стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра, як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп;

- видачу дублікату виконавчого листа по справі № 5004/1737/11 про стягнення заборгованості з боржника - ПП Інсайт із зазначенням нового стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп;

- поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі № 5004/1737/11 з відповідача - ПП Інсайт.

Ухвалою суду від 08.09.2022 відмовлено у відкритті провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп №0831/7/Б від 31.08.2022 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату наказу та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Вказана ухвала, згідно ст. 235 ГПК України, набрала законної сили 08.09.2022, учасниками справи не оскаржена та не була скасована судом вищої інстанції, а відтак є чинною.

Як слідує з досліджених матеріалів, заявник подав заяву про заміну сторони виконавчого провадження з тих же підстав, однак виключивши два пункти прохальної частини, а саме: видачу дублікату виконавчого листа по справі № 5004/1737/11 та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі № 5004/1737/11.

Жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

У низці своїх рішень ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, також указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Понамарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» № 32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 2 ГПК України однією із основних засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Статтею 42 ГПК України учасники справи мають право, у тому числі, подавати заяви, зокрема, і про заміну сторони у виконавчому провадженні.

За змістом частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", заявником подано втретє до Господарського суду Волинської області заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, а саме з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра, як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП по справі № 5004/1737/11.

Проаналізувавши зазначені обставини в сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп у вигляді подання в третій раз заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (абсолютно ідентичного змісту, виключивши два пункти прохальної частини), зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.43 ГПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Згідно ч.3 та ч.4 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд, з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне повернути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про заміну стягувача у виконавчому листі за вих. №0912/9Б від 12.09.2022.

Відповідно до ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу, згідно зі ст. 132 ГПК України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно зі ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік, прожитковий мінімум у 2022 році на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року складає 2481,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп за зловживання процесуальними правами, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 43, 135, 234-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати подання Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп заяви про заміну стягувача у виконавчому листі зловживанням процесуальними правами.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп заяву заміну стягувача у виконавчому листі з додатками.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп (вул.Автотранспортна,2, оф.205, м.Дніпро, 49089, ) в дохід Державного бюджету штраф у сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Стягувач: Державна судова адміністрація України (отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA6026007, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп (вул.Автотранспортна,2, оф.205, м.Дніпро, 49089, к)

4.Ухвала набирає законної сили 20.09.2022 у відповідності до ч. 2 ст. 235 ГПК України.

5. Відповідно до Закону України Про виконавче провадження, дана ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, тобто до 21.12.2022.

6. Ухвала про стягнення штрафу може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Ухвала суду підписана 20.09.2022.

Суддя І. О. Гарбар