РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2022Справа № 910/27/22

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега»

про стягнення 2 442,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (надалі - ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега») про стягнення 10 119,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування майна юридичних осіб №251.994192812.0086 від 18.09.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - «ДТП») виплачено страхове відшкодування власнику майна: АЗС 11-07, за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, буд. 10, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. За твердженнями позивача, відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Dacia Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого скоєно ДТП, була застрахована ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР4485188, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування йому збитків у розмірі 10 119,34 грн. покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначити строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

10.02.2022 через канцелярію суду від ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що відповідно до звіту №18715 від 01.07.2021 вартість збитку, завданого пошкодженням майна внаслідок ДТП, складає 7 676,41 грн. без ПДВ, яка повністю була сплачена відповідачем позивачу на підставі платіжного доручення №2019 від 25.08.2021.

14.07.2022 до Господарського суду міста Києва від ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 2 442,93 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що з 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан, через збройну агресію російської федерації проти України, суд дійшов висновку про необхідність прийняття заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

18.09.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (страховик) та ПІІ «Амік Україна» (страхувальник) укладено договір страхування майна юридичних осіб №251.994192812.0086 (надалі - «Договір»), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном, а саме: АЗС 11-07, за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, буд. 10, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення внаслідок ДТП.

21.12.2020 о 00:30 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Dacia Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на АЗС «Amic-energy» по Петропавлівська, буд. 10 в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, перед початком руху, не переконався, що це створить небезпеку чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, для забезпечення безпеки не звернувся за допомогою до інших осіб розпочав рух та пошкодив належне автозаправній станції майно, а саме паливну заправну колонку, вирвавши при цьому паливний шланг.

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.01.2021 у справі №369/16547/20.

Відповідно до рахунку на оплату №1073 від 31.12.2020 та акту здачі-прийому робіт (надання послуг) №2294 від 31.12.2020 вартість відновлювального ремонту пошкодженого при спірному ДТП майна склала 10 119,34 грн.

На підставі страхового акту №63449 від 24.03.2021 позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої страхувальнику шкоди у загальному розмірі 10 119,34 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1988 від 25.03.2021.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови виконання встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вимог, в т.ч. щодо подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання відповідної заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто, підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу шкоди на підставі договору добровільного майнового страхування.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/7449/17.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина особи, яка керувала автомобілем Dacia Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Dacia Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4485188, яким передбачено, що франшиза за ним становить 0 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» із заявою про виплату страхового відшкодування №063449/ІНС.ЛОУ від 21.05.2021, в якій просило здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 10 119,34 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту майна, спричиненого в наслідок спірного ДТП, становить 10 119,34 грн., яка повністю сплачена позивачем страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученнями №1988 від 25.03.2021.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, настання строку здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування за договором (полісом) №АР/4485188 обумовлене закінченням дев`яностоденного строку з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд відзначає, що вимога ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про виплату страхового відшкодування задоволена ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» на суму 7 676,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2019 від 25.08.2021.

При цьому, відповідач посилається на звіт №18715, проведений 21.12.2020 суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., відповідно до якого вартість матеріального збитку при спірному ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 9 211,69 грн. в т.ч. ПДВ або 7 676,41 грн. без ПДВ. та стверджує, що сума виплати має бути здійснена без урахування ПДВ, але з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Зокрема, посилаючись на п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач вказує, що в даному випадку правомірною та обґрунтованою є сума страхового відшкодування у розмірі 7 676,41 грн.

Так, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Отже, вказана норма, на яку посилається відповідач, стосується відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту саме транспортного засобу, в той час як в даному випадку було пошкоджено майно (паливна заправна колонка), у зв`язку з чим підстави для її застосування відсутні.

Суд відзначає, що має місце застосування положень ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до яких розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

При цьому, звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт, які складаються суб`єктами, які здійснюють відповідний ремонт.

Разом з тим, відповідач належними та допустимими доказами в розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не спростував того факту, що наведені у наданих позивачем документах роботи та використані матеріали були необхідні саме для ремонту пошкодженої в результаті ДТП паливної заправної колонки.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Таким чином, враховуючи встановлений судом розмір страхового відшкодування, який перейшов до відповідача на праві зворотної вимоги, визначені полісом розміри лімітів відповідальності та франшизи, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати у розмірі 2 442,93 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суми страхового відшкодування у розмірі 2 442,93 грн.

Витрати по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, будинок 48-Г, літера А; ідентифікаційний код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 40; ідентифікаційний код 20782312) суму страхового відшкодування у розмірі 2 442 (дві тисячі чотириста сорок дві) грн. 93 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий