ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування

та виплату основної грошової винагороди та стягнення

"09" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2686/16
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Большакова В.А.

дослідивши матеріали справи

за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс"

до боржника: Приватного підприємства „Топрак" (68710, Одеська обл., Болградський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна, буд. 188; )

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні за участю

представників сторін та учасників:

від кредиторів: не з`явилися;

ліквідатор банкрута: арбітражний керуючий Винниченко Ю.В. (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення);

присутній: арбітражний керуючий Дарієнко В.Д.

Судове засідання 09.09.2022р. проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду згідно ухвали Господарського суду Одеської області від 01.09.2022р.

Історія справи

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2016р. (суддя - Лепеха Г.А.) порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Топрак"; визнано грошові вимоги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" до ПП "Топрак" у сумі 1 481 050, 21 грн.; введено процедуру розпорядження майном ПП "Топрак"; розпорядником майна ПП "Топрак" призначено арбітражного керуючого Дворніченка О.О.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду від 22.11.2016р. затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Топрак".

Постановою Господарського суду Одеської області від 19.01.2017р. ПП "Топрак" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дворніченка О.О.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.07.2017р. суддею Найфлейш В.Д. справу №916/2686/16 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.09.2017р. припинено повноваження арбітражного керуючого Дворніченко О.О. від виконання повноважень ліквідатора ПП "Топрак"; призначено ліквідатором ПП "Топрак" арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.; відхилено кандидатуру арбітражного керуючого Винниченко Ю.В., з пропозицією комітету кредиторів та клопотання від 07.09.2017р. вх.№ 3-1063/17; зобов`язано арбітражного керуючого Дворніченко О.О. протягом п`ятнадцяти днів передати ліквідатору боржника арбітражному керуючому Дарієнко В.Д. документи щодо проведення процедури ліквідації ПП "Топрак" печатки, штампи, матеріальні цінності підприємства; зобов`язано ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. виконати дії, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.12.2017р. суддею Рога Н.В. справу №916/2686/16 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. заяву арбітражного керуючого Дворніченко О.О. про дострокове припинення повноважень ліквідатора ПП „Топрак" задоволено; звільнено арбітражного керуючого Дворніченко О.О. від виконання повноважень ліквідатора ПП "Топрак"; призначено ліквідатором ПП "Топрак" арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2018р. суддею Грабован Л.І. справу №916/2686/16 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2018р. звільнено арбітражного керуючого Дворніченка О.О. від виконання повноважень ліквідатора ПП „Топрак"; призначено ліквідатором ПП „Топрак" арбітражного керуючого Винниченка Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2020р. замінено ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є АТ "Райффайзен Банк Аваль", на його правонаступника ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія".

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Винниченко Ю.В. звернувся із клопотанням від 21.07.2022р. (вх. №3-242/22 від 22.07.2022р.) про затвердження звіту ліквідатора ПП "Топрак" про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП "Топрак".

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Винниченко Ю.В. звернувся із заявою від 30.08.2022р. (вх. №3-307/22 від 31.08.2022р.) про стягнення з ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на його користь невиплачену основну грошову винагороду у розмірі 402 666, 75 грн.; стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на його користь невиплачену основну грошову винагороду у розмірі 44 958, 11 грн.; видачу наказів. Арбітражним керуючим наведено наступний розподіл коштів, що підлягають стягненню: ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», сума кредиторських вимог 9 549 136, 56 грн., частка кредиторських вимог - 0, 899562966, сума, що підлягає стягненню - 402 666, 75 грн.; ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», сума кредиторських вимог 1 066 169, 89 грн., частка кредиторських вимог - 0, 100437034, сума, що підлягає стягненню - 44 958, 11 грн.

У судовому засіданні 09.09.2022р. у відповідності до ч. 4 ст. 233 ГПК України судом оголошено ухвалу (протокольно) про задоволення клопотання ліквідатора ПП «Топрак» арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та задоволення його заяви про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно кредиторським вимогам відповідно до реєстру вимог кредиторів, враховуючи наступне.

Розглянувши матеріали справи, клопотання та заяву ліквідатора ПП «Топрак» арбітражного керуючого Винниченка Ю.В., вислухавши учасника справи, суд встановив:

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду від 22.11.2016р. затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Топрак", до складу якого включені вимоги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в сумі 16 536 грн. - перша черга, 1 480 844, 88 грн. - четверта черга, в сумі 8 051 755, 68 грн. - шоста черга.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2018р., яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2018р., визнано грошові вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання грошових вимог кредитора до боржника - ПП "Топрак", на загальну суму 1 066 169, 89 грн., як вимоги забезпечені іпотекою майна боржника із внесенням до реєстру вимог кредиторів окремо.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2020р. заяву ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" про заміну кредитора - задоволено; замінено АТ "Райффайзен Банк Аваль" на ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" у справі №916/2686/16 про визнання банкрутом ПП "Топрак"; ухвалено ліквідатору ПП "Топрак" Винниченку Ю.В. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ПП "Топрак".

Таким чином, загальна сума визнаних судом грошових вимог до ПП «Топрак» становить 10 615 306, 45 грн., з яких: 9 549 136, 56 грн. - вимоги не забезпечені заставою, 1 066 169, 89 грн. - забезпечені.

Згідно звіту від 21.07.2022р. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП «Топрак» з моменту призначення арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. ліквідатором ПП «Топрак» до дати формування звіту (із врахуванням зміни розміру основної ви нагороди з дня введення в дію Кодексу 21.10.2019р.) було нараховано основну винагороду арбітражного керуючого: з 24.09.2018р. по 31.12.2018р. - 24 075, 4 грн., з 01.01.2019р. по 20.10.2019р. - 80 498, 52 грн., з 21.10.2019р. по 31.12.2019р. - 29 480, 23 грн., з 01.01.2020р. по 31.08.2020р. - 113 352 грн., з 01.09.2020р. по 31.12.2020р. - 60 000 грн., з 01.01.2021р. по 30.06.2021р. - 108 000 грн., з 01.07.2021р. по 30.11.2021р. - 97 500 грн., з 01.01.2022р. по 30.06.2022р. - 117 000 грн., що разом становить 629 906, 14 грн.; сума додаткової винагороди (з відсотки суми непогашених вимог кредиторів), погоджена забезпеченим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у листі від 1/12/04 від 12.11.2020р. - 2010 грн.; сума витрат арбітражного керуючого складається із автоматичних відрахувань в якості плати за обслуговування банківського рахунку і складає 1632, 49 грн.

У звіті від 21.07.2022р. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП «Топрак» зазначено, що станом на дату його формування, загальна сума нарахованої основної винагороди арбітражного керуючого складає 629 906, 14 грн., додаткова винагорода - 2010 грн., сума витрат арбітражного керуючого - 1632, 49 грн., що загалом становить 633 548, 63 грн.

Згідно рішення комітету кредиторів ПП «Топрак», оформленого протоколом №22/07-01 від 25.07.2022р., щодо схвалення звіт ліквідатора №2686/16-в/07/22 від 21.07.2022р. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП «Топрак» та уповноваження ліквідатора звернутися до Господарського суду Одеської області із клопотанням про затвердження звіту ліквідатора №2686/16-в/07/22 від 21.07.2022р. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП «Топрак» проголосовано за.

У звіті ліквідатора арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. зазначено, що загальна сума, отриманих від продажу ліквідаційної маси у ліквідаційній процедурі з урахуванням грошових коштів на ліквідаційному рахунку склала 273 212, 46 грн. (в тому числі 67 000 грн. від реалізації майна, що є предметом забезпечення). Згідно звіту загальна сума надходжень на ліквідаційний рахунок склала 204 579, 97 грн. та була розподілена у тому числі арбітражному керуючому Винниченко Ю.В. в сумі 182 281, 28 грн.

У клопотанні від 21.07.2022р. (вх. №3-242/22 від 22.07.2022р.) зазначено, що ліквідатором було вжито всіх заходів та дотримано всіх вимог, передбачених розділом IV Кодексу (ліквідаційна процедура); вжито всіх можливих заходів із виявлення майна банкрута, реалізовано все майно, що було включено до ліквідаційної маси в порядку ст. 62 Кодексу, за результатами ліквідаційної процедури у банкрута не залишилося майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. (рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) від 13.05.1997р. №1-зп/1997).

Принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 09.02.1999р. №1-рп/1999).

Суть положення ст. 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, на яке посилався Вищий арбітражний суд України, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття чинності <...>, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності <...> (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Відкритого акціонерного товариства „Концерн Стирол" щодо офіційного тлумачення положення абзацу першого пункту 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (справа про оспорювання актів у господарському суді) від 02.07.2002р. №13-рп/2002).

Таким чином, судом застосовується положення Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за принципом, закріпленим в ст. 58 Конституції України, оскільки станом на початок виконання арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. повноважень ліквідатора у даній справі були чинними норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

П. 3 ч. 1 ст. 98 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Ч. 3 ст. 115 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією визначається в розмірі 5 відсотків від обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів майна, майнових прав), які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, а також 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора. Право вимоги арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) на додаткову грошову винагороду виникає з дня фактичного надходження до боржника стягнутих на його користь активів чи їх частини, які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, або з дня фактичного повного або часткового погашення вимог конкурсних кредиторів пропорційно до їх обсягу. Згідно ч. 4 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Згідно ч.7 ст.115 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Починаючи з 21.10.2019р. порядок нарахування та сплати грошової винагороди арбітражного керуючого регламентується положеннями Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Згідно абз.1, 5 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Ч. 3 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі: 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб; 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів. Додаткова винагорода не сплачується арбітражному керуючому у разі, якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги. Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів.

Згідно ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Судом встановлено протягом виконання повноважень скарг на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. не надходило; фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався; господарська діяльність боржника не здійснювалася; наявні докази вчинення арбітражним керуючим заходів, які передбачені у ліквідаційній процедурі.

Як вбачається з наданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу ліквідатором за результатом його роботи не виявлено будь-яких активів банкрута, за рахунок яких може бути здійснена оплата послуг ліквідатора.

Судом встановлено, що грошова винагорода ліквідатора залишилася невиплаченою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за час виконання арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. повноважень ліквідатора кредиторами будь-яких заяв, клопотань, пояснень щодо розміру основної грошової винагороди не надходило.

Враховуючи те, що звіт ліквідатора арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання ним повноважень ліквідатора ПП «Топрак», схвалений комітетом кредиторів, відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, суд його затверджує.

Щодо стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. за грошову винагороду, суд зазначає наступне.

Пункт 14.1.226. ст. 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб;

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Ст. 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік в органах державної податкової служби за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Безоплатна праця забороняється Конституцією України та прирівнюється до рабства, в контексті приписів ст. 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та інших міжнародних актів.

Якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника - юридичної особи або від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог.

За відсутності у боржника будь-яких майнових активів покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат на кредиторів боржника є правильним як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат згідно із частиною п`ятою статті 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 30.01.2019 №910/32824/15, якщо оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство. Тобто, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Отже, витрати на оплату послуг арбітражного керуючого, який виконував повноваження ліквідатора банкрута, підлягають оплаті за рахунок кредиторів пропорційно їх грошовим вимогам.

Встановивши факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16 та від 04.10.2018 у справі № 916/1503/17.

Не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, інших його активів чи грошових коштів, жодним чином не має впливати на оплату його послуг.

Суд зазначає, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Крім того, у постанові від 04.10.2018р. по справі №916/1503/17 Верховний Суд зазначив, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956р., Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957р. ратифіковану Україною 05.10.2000р.), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996р. тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Перевіривши наведений у заяві від 30.08.2022р. арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. розподіл коштів, що підлягають стягненню, суд встановив, що останній є арифметично вірним та відповідає обставинам справи та приписам законодавства.

Судом встановлено, що кошти, отримані від реалізації майна були спрямовані у тому числі арбітражному керуючому Винниченку Ю.В. у сумі 182 281, 28 грн., тобто частково є оплаченими.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, наведені законодавчі положення, враховуючи, що надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі, суд задовольняє заяву ліквідатора ПП «Топрак» арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно кредиторським вимогам відповідно до реєстру вимог кредиторів.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог, суд покладає обов`язок сплати грошової винагороди на кредиторів та стягує з ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на користь арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. невиплачену основну грошову винагороду у розмірі 402 666, 75 грн., та стягує з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. невиплачену основну грошову винагороду у розмірі 44 958, 11 грн.

Керуючись ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч. 2 Прикінцевих та Перехідних положень, ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Клопотання ліквідатора Приватного підприємства «Топрак» арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат - задовольнити.

2.Затвердити звіт арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в сумі 633 548, 63 грн., з якої 629 906, 14 грн. - основна грошова винагорода, 2010 грн. - додаткова винагорода, 1632, 49 грн. - витрати у справі №916/2686/16 про визнання банкрутом Приватного підприємства «Топрак».

3.Заяву ліквідатора Приватного підприємства «Топрак» арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно кредиторським вимогам відповідно до реєстру вимог кредиторів - задовольнити.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315; ) на користь арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1658 від 24.07.2013р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; 18029, м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд. 10) невиплачену основну грошову винагороду у розмірі 402 666, 75 грн.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8; ) на користь арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1658 від 24.07.2013р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) невиплачену основну грошову винагороду у розмірі 44 958, 11 грн.

6.Видати накази.

Ухвала набирає законної сили 09 вересня 2022р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повну ухвалу складено та підписано 14 вересня 2022р.

Копію ухвали надіслати на електронну адресу арбітражному керуючому Винниченку Ю.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

Копію ухвали надіслати: ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І.С., 8, поверх, 6, оф. 32), ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23).

Суддя Л.І. Грабован