РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022Справа № 910/5588/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр газ ресурс»

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про стягнення 494 445,78 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр газ ресурс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення 494 445,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Договору №388/КЕС-2021 про постачання електричної енергії споживачу від 20.10.2021 в частині своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії за період листопад - грудень 2021 року, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 494 445,78 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

З огляду на предмет позову у даній справі, незначну складність справи та зважаючи на наявне в позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, судом визнано справу 910/3441/22 такою, яку доцільно розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

02.08.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр газ ресурс» (Позивач, Постачальник), та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Відповідач, Споживач) укладено Договір № 388/КЕС-2021 від 20.10.2021 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), п. 1.1. якого визначено що цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641. 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору.

Відповідно до п.2.1. Договору, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію код ДК 021:2015 - 09310000-5-Електрична енергія Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п.2.3. Договору обсяг закупівлі електричної енергії складає 356645 кВт/год.

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві- приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору. Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору. (п. 3.1. та п.3.3. Договору відповідно).

Відповідно до п. 5.2. Договору загальна вартість цього Договору становить 1 307 000,64 грн з ПДВ. в т.ч. ПДВ 20% 217 833,44 грн. З них: за рахунок загального фонду - 490 706,76 грн; в т.ч. ПДВ 20% 81 784,46 грн; за рахунок відновлення - 816 293,88 грн. ; в т.ч. ПДВ 20% 136 048.98 грн.

За змістом Додатку №1 до Договору - Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №388/КСЕ-2021 від 120.10.2021 керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила роздрібного ринку), та ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу №388/КЕС-2021 від 20.10. (далі - Договір) на сайті електропостачальника (далі - Постачальник) приєднуюсь до умов Договору на умовах комерційної пропозиції з такими нижченаведеними персоніфікованими даними. Персоніфіковані дані споживача: назва суб`єкта господарювання: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, єдрпоу: 25574423.

За змістом п.п. 1 - 4 Додатку №2 до Договору - Комерційної пропозиції, ціна (тариф) 1 кВт/год електричної енергії: 3, грн. без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,9 грн., з урахуванням тарифу на послугу з передачі електричної енергії, встановленого постановою НКРЕКП від 09.12.2020 р. №2353. Спосіб оплати - післяоплата (по факту споживання). Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію - у місяці, що слідує за розрахунковим. Строк його оплати - 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунку Споживачем.

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом п.5.7. Договору розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до п.5.8. Договору Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

За змістом Акту № УГР00003739 від 30.11.2021 приймання-передачі електричної енергії постачальник передав, а споживач використав на підставі приладів обліку 164 890,00 кВт/год електричної енергії за ціною 3,05393 грн без ПДВ за 1 кВт/год. Акт підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток без зауважень.

Відповідно до платіжних доручень №6192 від 30.12.2021 (на суму 156 778,52 грн) та №6193 від 30.12.2021 (на суму 429 847,03 грн) споживачем сплачено постачальнику 586 625,55 грн з призначенням платежу: « 1003020;2273;за електричну енергію в 11.2021р.; зг дог 388/КЕС-2021 від 20.10.21, акт УГР00003739 від 29.12.21».

Відтак, сума недоплати за листопад 2021 року становить 17 649,47 грн з ПДВ ((164 890 кВт/год Х 3,05393 грн + 20% ПДВ) - 156 778,52 грн - 429 847,03 грн).

Судом встановлено, що Позивачем на адресу Відповідача було направлено, зокрема, два примірники акта прийому-передачі №УГР00004204 від 30.11.2021, рахунок на оплату №4452 від 30.11.2021, два примірники акта прийому-передачі №УГР00004410 від 31.12.2021 та рахунок на оплату №4606 від 31.12.2021 (поштове відправлення № 879).

З трекінгу № 879 вбачається, що вказані документи отримано відповідачем 15.02.2022. Зазначена обставина відповідачем не заперечується.

Відповідно до Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00004204 від 30.11.2021 постачальник передав, а споживач використав на підставі приладів обліку 4 816,055 кВт/год електричної енергії загальною вартістю 17 649,47 грн з ПДВ за період з 26.11.2021 по 30.11.2021.

З Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00004410 від 31.12.2021 вбачається, що постачальник передав, а споживач використав на підставі приладів обліку 130 105,00 кВТ/год електричної енергії загальною вартістю 476 796,31 грн з ПДВ за грудень 2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у зв`язку неналежним виконання відповідачем умов Договору №388/КЕС-2021 про постачання електричної енергії споживачу від 20.10.2021 в частині своєчасної оплати спожитої електричної енергії за період листопад - грудень 2021 року, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 494 445,78 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечує, з огляду на те що позивач пред`явив претензію №35-Ю1 від 17.02.2021 відповідачу після закінчення бюджетного періоду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між ТОВ «Укр газ ресурс» та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України укладено Договір № 388/ КЕС-2021 від 20.10.2021, за змістом п.2.1. якого Постачальник продає електричну енергію код ДК 021:2015 - 09310000-5-Електрична енергія Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Судом було встановлено, що відповідно до Актів приймання-передачі електричної енергії № УГР00003739 від 30.11.2021, №УГР00004204 від 30.11.2021 та №УГР00004410 від 31.12.2021 обсяги переданої електроенергії становлять 164 890,00 квВт/год, 4 816,055 кВт/год та 130 105,00 квВт/год відповідно.

При цьому, з наданої ДТЕК Київські електромережі інформації у відповідь на адвокатський запит адвоката позивача Невструєва Л.Б. вбачається, що постачальником було передано, а споживачем використано 295 995,00 кВтг за період з 01.11.2021 по 31.12.2021, що підтверджується показниками загального обсягу споживання електричної енергії споживача «Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України».

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, суд, враховуючи положення п. 5.8. Договору та п. 4 Комерційної пропозиції (Додаток 2 до Договору) дійшов висновку, що строк оплати відпущеної електричної енергії за період листопад-грудень 2021 року є таким, що настав.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що позивач пред`явив претензію №35-Ю1 від 17.02.2022 відповідачу після закінчення бюджетного періоду, відтак у відповідача відсутні зобов`язанні зі сплати коштів, оскільки зобов`язання взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.

Так, згідно з п.7 ч.2 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст. 3 БК України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

За змістом ч.1 ст. 48 БК України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України.

Розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу (ч.1 ст. 49 БК України).

Наказом Державної казначейської служби України 29.04.2013 № 68 затверджені "Методичні рекомендації щодо переліку підтвердних документів для реєстрації бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань та проведення платежів".

Методичні рекомендації визначають перелік підтвердних документів, які надаються розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів на стадіях реєстрації бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань та проведення платежів.

До органів Казначейства на стадіях реєстрації бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань та проведення платежів надаються підтвердні документи, передбачені законодавством, в залежності від сутності платежу.

Згідно з додатком до Методичних рекомендацій для витрат за назвою оплата електроенергії по КЕКВ, КККБ 2273 до документів, які надаються на стадії реєстрації бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань при отриманні товарів, послуг входять договір, рахунок-фактура, акт наданих послуг/акт приймання-передавання товарної продукції.

Таким чином, для реєстрації бюджетних зобов`язань та проведення платежів надаються підтвердні документи - договір, рахунок-фактура, акт наданих послуг/акт приймання-передавання товарної продукції.

Частиною першою статті 96 ЦК України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суд відзначає, що в матеріалах справи наявні відповідний договір, акти та рахунки на оплату відпущеної електричної енергії.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем, як бюджетною організацією, частково сплачено заборгованість за листопад на загальну суму 586 625,55 грн за Договором № 388/ КЕС-2021 від 20.10.2021.

Також, відповідачем не заперечено обставину отримання від позивача електричної енергії, не надано суду доказів того, що Договір № 388/ КЕС-2021 від 20.10.2021 припинено, розірвано чи визнано недійним.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача стосовно того що зобов`язання за Договором не підлягають оплаті.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 494 445,78 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 494 445,78 грн, а відтак, задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, оф. 201; ідентифікаційний код: 41427817) основний борг у розмірі 494 445 (чотириста дев`яносто чотири тисячі чотириста сорок п`ять) грн 78 коп. та судовий збір у розмірі 7 416 (сім тисяч чотириста шістнадцять) грн 69 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева