ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022м. ХарківСправа № 922/557/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Тавех Шаді, м.Харків (адреса: АДРЕСА_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», м.Київ (адреса: 01133, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд.13, офіс 524) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, м.Київ (адреса: 02055, м.Київ, пр-т Петра Григоренка 15, прим.3)
про визнання напису таким, що не підлягає виконанню
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

3-ої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Тавех Шаді звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - відповідач), у якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.07.21, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №16542, про стягнення з фізичної особи-підприємця Тавех Шаді на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованості на підставі кредитного договору 116860-КС-002 від 27.01.21 в загальній сумі 62880,99 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області (далі - ухвала суду) від 14.02.2022 року відкрито провадження у справі №922/557/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.03.2022 року.

Також даною ухвалою залучено до участі у справі в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича.

15.03.2022 року судове засідання у справі №922/557/22 не відбулось, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та веденням активних бойових дій на території Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою суду від 04.05.2022 року було відкладено розгляд справи та запропоновано усім учасникам справи, виходячи з поточної ситуації, разом з заявами по суті справи направити в суд і іншим учасникам справи свої пропозиції щодо дати призначення судового засідання та можливості їх участі у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 06.07.2022 року призначено підготовче засідання по справі на 09.08.2022 року.

Учасниками справи надано до суду наступні документи:

- клопотання 3-ої особи (вх.№1212 від 17.02.22) про розгляд справи без його участі та прийняття рішення згідно з чинним законодавством України;

- клопотання відповідача про зменшення витрат позивача на правничу допомогу (вх.№6998 від 21.07.22);

- клопотання представника позивача (вх.№7797 від 05.08.22) про розгляд справи без його участі та без участі позивача, в якому також зазначено про підтримання позовних вимог;

- клопотання 3-ої особи (вх.№8503 від 18.08.22) про розгляд справи без його участі та прийняття рішення згідно з чинним законодавством України.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 09.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08.09.2022.

Представник позивача в судове засідання 08.09.2022 не з`явився, проте раніше надав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив про підтримання позовної заяви та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання 08.09.2022 не з`явився, відзив на позов не надав. Про дату судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Також представником відповідача раніше було надано клопотання про зменшення витрат позивача на правничу допомогу, в якому він зазначив, що заяви по суту спору ним не надавалися.

Представник 3-ої особи в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі та просив прийняти рішення згідно з чинним законодавством України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

27.01.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Тавех Шаді (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (відповідач) було укладено договір №116860-КС-002 про надання кредиту (далі - Договір), згідно з яким кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 30000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1. договору сторони погодили наступне:

Тип кредиту: кредит

Строк кредиту: 16 тижнів

Процентна ставка в день: 0,95075000, фіксована

Комісія за надання кредиту: 1500,00 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 30000,00 грн.

Термін дії Договору: до 15.05.2021р.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 53200,00 грн.

Пунктом 3 Договору сторонами було погоджено графік платежів та визначено, що загальна сума платежів становить 53200,00 грн.

У разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного Договором, кредитодавець має право нарахувати штраф за кожен випадок такого порушення позичальником у розмірі 10 процентів від загальної суми простроченої заборгованості в порядку визначеному Розділом 5 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

За матеріалами справи судом встановлено, що 07.07.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 16542 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Тавех Шаді на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованості в розмірі 62880,99 грн., з яких: 30000,00грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту згідно з договором №116860-КС-002 від 27.01.2021 року; 32230,99 грн. - прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 650,00 грн. - плата за вчинення нотаріусом виконавчого напису.

30.08.2021 року за заявою стягувача Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. відкрито виконавче провадження №66644768 із примусового виконання виконавчого напису №16542 від 07.07.2021 року, що підтверджується копією відповідної постанови, наявною в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що зміст виконавчого напису став йому відомий 29.11.2021 року з матеріалів виконавчого провадження №66644768, в рамках якого здійснюється примусове виконання виконавчого напису.

Вищезазначений виконавчий напис від 07.07.2021 року позивач вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки при його вчиненні не дотримано вимог статей 87,88 Закону України "Про нотаріат"; сума заборгованості, на яку вчинено виконавчий напис, не є безспірною.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису №16542 від 07.07.2021 року, останній вчинений нотаріусом на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України "Про нотаріат").

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначені умови вчинення виконавчих написів, зокрема, відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1. пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2. пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2., 3.5. пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, останній не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Безспірність документу, відповідно до якого вчинюється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити відповідну вимогу в судовому порядку або ж виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Суд також звертає увагу на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вищенаведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.10.2018 року у справі № 405/1015/17.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічну правову позицію підтримала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц та від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17.

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З матеріалів справи вбачається, що укладений між позивачем та ТОВ "Бізнес Позика" кредитний договір №116860-КС-002 від 27.01.21 та в подальшому наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому, в даному випадку суд констатує фактичне недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

21.09.2021 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи №910/10374/17 досліджувала питання щодо вирішення виключної правової проблеми у застосуванні норм, викладених у статті 88 Закону України "Про нотаріат", та, зокрема, дійшла аналогічного висновку про те, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, із поданих до суду доказів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; також у матеріалах справи не знайшов свого підтвердження факт повідомлення приватним нотаріусом чи відповідачем Фізичної особи-підприємця Тавех Шаді про наявність вказаної заборгованості та висування останніми вимог щодо її погашення.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які відповідачем не спростовані, отже підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Також в позові зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу орієнтовно в сумі 11000,00 грн. та про намір їх заявити у встановлений законом строк.

Представником відповідача було подано клопотання (вх.№6998 від 21.07.22) про зменшення витрат позивача на правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На час прийняття рішення у справі докази понесених витрат на правничу допомогу позивачем до суду не надані.

Отже, на даний час у суду немає підстав для вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 13, 14, 73-80, 86, 126, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 07.07.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №16542, про стягнення з фізичної особи-підприємця Тавех Шаді (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" () заборгованості на підставі кредитного договору 116860-КС-002 від 27.01.2021 року в загальній сумі 62880,99 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Позика" (адреса: 01133, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд.13, офіс 524; ) на користь Фізичної особи - підприємця Тавех Шаді (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) 2481,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "15" вересня 2022 р.

Суддя К.В. Аріт