РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2022Справа № 910/19222/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ"

до ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача СВЯТОШИНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КИЄВІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ)

про стягнення 60 000,00 грн.,

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ) про стягнення 60 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо оплати виконаних робіт з оцінки майна за договорами на проведення оцінки майна №190121-003 від 21.01.2019 у розмірі 20 000,00 грн. та №190121-004 від 21.01.2019 у розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Станом на 17.01.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 29.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: СВЯТОШИНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КИЄВІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ).

21.02.2022 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому сторона заперечила проти позовних вимог. Відповідач зазначає, що Договори на проведення оцінки майна не містять підпису уповноваженої особи платника та не скріплені печаткою ГТУЮ у місті Києві. Крім того, відповідач зазначив, що зазначені договори не надходили на адресу управління, тому підстав для їх оплати не було.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2019 між Святошинським відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ (далі-замовник), Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві (далі-солідарний платник) та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ" (далі-оцінювач) укладено договори на проведення оцінки майна №190121-003 від 21.01.2019 та №190121-004 від 21.01.2019.

Відповідно до умов п.1.1 вказаних договорів замовник доручає, а оцінювач приймає на себе зобов`язання здійснити експертну оцінку вартості арештованого майна:

- колісного транспортного засобу - автомобіля КАМАЗ 53229, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , оранжевого кольору, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «АЄРОВЕНТ» та бурової установки AF-220, з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , 2004 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , власником якої є ТОВ «АЄРОВЕНТ», по ВП №57826294 від 17.01.2019 року (договір №190121-003 від 21.01.2019);

- колісного транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ 2631, з державним реєстраційним номером НОМЕР_5 , білого кольору, 1995 року випуску, № кузова НОМЕР_6 , власником якого є ТОВ «АЄРОВЕНТ», по ВП №57142247 від 17.01.2019 року (договір №190121-004 від 21.01.2019).

Згідно з п.3.1. договору №190121-003 від 21.01.2019 вартість робіт визначається розмірі 40 000,00 грн.

Згідно з п.3.1. договору №190121-004 від 21.01.2019 вартість робіт визначається розмірі 20 000,00 грн.

Пунктом 3.3. зазначених договорів передбачено, що кошти перераховуються на розрахункових рахунок оцінювача.

Положеннями п. 3.4. вказаних договорів сторонами узгоджено, що остаточний розрахунок проводиться у термін десяти днів з моменту підписання замовником Акта приймання - передачі робіт з оцінки майна.

У пункті 5.1. договорів сторони дійшли згоди, що після завершення робіт оцінювач передає замовнику звіт про оцінку майна (в двох примірниках), оформлений у встановленому порядку.

Якщо у замовника виникли аргументовані зауваження до звіту, він повертає його оцінювачу для внесення у тижневий термін відповідних коректив (п. 5.2. договорів).

Згідно з п. 5.3. договорів, одночасно з передачею звіту про оцінку майна оцінювач надає замовнику всю інформацію щодо об`єкта оцінки, яку було зібрано ним у процесі виконання робіт, і акт приймання-передачі робіт з оцінки.

Відповідно до п.5.4. договорів, в разі відмови замовника від підписання акта приймання-передачі робіт з оцінки, замовник повинен надати мотивовану письмову відмову та повернути оцінювачу всю інформацію про виконані роботи. У випадку не підписання акту протягом п`яти днів після надання звітів без мотивації, акт вважається підписаним замовником.

У пункті 8.1. договорів сторони дійшли згоди, що договори набирають чинності з моменту його укладання та діють до 31.12.2020.

Позивач зазначає, що на виконання вказаних вище договорів на проведення оцінки надав послуги по оцінці вартості майна у вищенаведених виконавчих провадженнях, що підтверджується підписаними між позивачем та замовником актами прийому-передачі робіт/послуг щодо незалежної оцінки майна.

Акти прийому-передачі робіт/послуг від 24.01.2019 щодо оцінки майна підписані позивачем, замовником та солідарним платником.

Загальна сума виконаних робіт по проведенню оцінки майна на виконання умов договорів становить 60 000,00 грн.

Позивач вказує, що Актами прийому-передачі робіт/послуг від 24.01.2019 підтверджується, що виконавець виконав роботи за договорами в повному обсязі, замовник та виконавець не мають претензій один до одного і дані Акти є підставою для фінансових розрахунків між сторонами.

Разом з цим, позивач зазначає, що платіжним дорученням №38868 від 21.12.2019 на суму 46 586,26 грн., а також платіжним дорученням №38763 від 21.12.2019 на суму 13 413,74 грн. замовником перераховано на рахунок Головного територіального управління юстиції у м. Києві витрати виконавчого провадження (копії додано).

У відповідності до Службової записки начальника Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у м.Києві - Сувала М.С. від 23.12.2019 №53289135 (додано до позовної заяви), перерахування даними платіжними дорученнями коштів в сумі 60 000,00 грн. на рахунки Головного територіального управління юстиції у м. Києві відбулось з метою внесення змін до кошторису та подальшого перерахування їх на рахунки виконавця, як плату за виконану роботу.

За доводами позивача, кошти в сумі 60 000,00 грн., які отримано від реалізації майна боржника, як витрати виконавчого провадження, підлягають перерахуванню виконавцю за оцінку майна боржника, перебувають на рахунку солідарного платника, однак ним не перераховані виконавцю.

Як вказує позивач, не дивлячись на те, що у замовника відсутні жодні претензії до виконавця, солідарним платником не здійснено оплату за виконані роботи, що, в свою чергу, і стало підставою для звернення до суду.

Обґрунтовуючи вимоги до відповідача, позивач зазначає, що Головне територіальне управління юстиції у м. Києві було ліквідовано, а його правонаступником стало ЦЕНТРАЛЬНЕ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, зважаючи на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

У відповідності до ч.1 ст.14 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час існування спірних відносин (надалі за текстом - Закон) учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно ч.ч.3,4 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Закон в цій частині відтворює п.2.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5 (в редакції, чинній на час існування спірних відносин).

З наведеного слідує, що суб`єкт оціночної діяльності, насамперед, є учасником виконавчого провадження, який залучається до участі до участі в ньому на підставі постанови державного виконавця, обов`язковість виконання приписів якої забезпечується ст.57 Закону "Про виконавче провадження".

За змістом ч.4 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" експерт, спеціаліст і суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Винагорода та інші витрати, пов`язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ст.42 Закону, витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Таким чином, залучений до оцінки майна у виконавчому провадженні суб`єкт оціночної діяльності має право на винагороду, яка виплачується йому за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" визначено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

За приписами ч.1 статті 11 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник.

Договір на проведення оцінки майна підписується сторонами та є для них обов`язковим (ст.629 ЦК України).

Таким чином, за змістом ч.1 ст.11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", сторонами договору на проведення оцінки майна у виконавчому провадженні зі сторони виконавця виступає суб`єкт оціночної діяльності, залучений постановою державного виконавця, зі сторони замовника - державний виконавець (відповідний відділ державної виконавчої служби як юридична особа) та може виступати особа - платник, яка оплачує послуги за замовника.

За правовою природою договір на проведення оцінки майна є змішаним договором, оскільки сторона, яка надає послуги іменується виконавцем, а сторона, яка їх замовила та оплачує - замовником, як у договорі про надання послуг за змістом ст.901 ЦК України. Одночасно у договорі на проведення оцінки майна є умови про строк виконання робіт з оцінки майна, про розмір і порядок оплати робіт як у договорах підряду за змістом ст.837 ЦК України, оскільки результат проведеної роботи передається замовнику у формі звіту про оцінку майна, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності відповідно до договору.

Згідно ст.6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

За приписами статті 15 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", майно органів державної виконавчої служби перебуває у державній власності та використовується виключно для забезпечення виконання завдань державної виконавчої служби. На рахунки органів примусового виконання рішень, визначених у статті 6 цього Закону, відкриті для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, не може бути накладено арешт або звернено стягнення на підставі виконавчих документів.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

З матеріалів справи вбачається, що між Святошинським відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ (далі-замовник), Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві (далі-солідарний платник) та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ" (далі-оцінювач) укладено договори на проведення оцінки майна №190121-003 від 21.01.2019 (на підставі постанови по ВП №57826294 від 17.01.2019 року) та №190121-004 від 21.01.2019 (на підставі постанови по ВП №57142247 від 17.01.2019 року).

Наявні в матеріалах справи докази у сукупності підтверджують той факт, що результати здійсненої позивачем оцінки майна у вигляді звітів з висновками про вартість майна були передані органу державної виконавчої служби, який в свою чергу, передав відповідні пакети документів для оплати відповідачу. При цьому, складені та підписані сторонами документи, а саме - акти прийому-передачі робіт/послуг щодо незалежної оцінки майна не містять жодних зауважень чи заперечень органу державної виконавчої служби як щодо строків надання послуг, неналежного виконання вимог постанов, так і щодо вартості наданих послуг. За таких обставин, у суду відсутні підстави не приймати зазначені акти до уваги.

Та обставина, що відповідач, отримавши від третьої особи результат виконаної роботи, який зафіксовано в актах прийому-передачі робіт/послуг щодо незалежної оцінки майна, проігнорував здійснення оплати таких послуг та в подальшому висловив формальні претензії щодо оформлення правочину, не звільняє сторону, як правонаступника, від обов`язку оплатити фактично надані послуги оцінки, які, як встановив суд за наявними у справі доказами, зокрема, висновками про вартість майна (складова звіту про оцінку майна), мали місце, оскільки надавались позивачем.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення 60 000,00 грн. боргу за надані останнім послуги з оцінки майна.

Доводи відповідача про відсутність підстав для проведення оплати за надані позивачем послуги по оцінці майна у зв`язку з тим, що договори на проведення оцінки не містять підпису уповноваженої особи платника та не скріплені печаткою ГТУЮ у місті Києві, судом до уваги не приймаються, оскільки у даному випадку, оціночна діяльність здійснювалась позивачем на підставі постанов у виконавчих провадженнях та укладених між позивачем та третьою особою договорів на проведення оцінки, тому позивач, відповідно до вимог ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", не міг відмовитися від виконання.

Отже, надання позивачем послуг з оцінки майна на загальну суму 60 000,00 грн., на виконання обов`язкового припису (постанов державного виконавця) та умов договорів, є підставою для здійснення відповідачем у встановленому порядку оплати на підставі складених на виконання умов договорів актів прийому-передачі робіт/послуг щодо незалежної оцінки майна.

Одночасно суд критично розцінює посилання відповідача на те, що зазначені вище подані позивачем договори на проведення незалежної оцінки майна не були укладені та на реєстрацію та оплату в Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), не надходили у зв`язку з чим і не були оплачені.

Докази наявні у матеріалах справи підтверджують належне виконання зобов`язань позивачем з оцінки, водночас, відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг в сумі 60 000,00 грн. не виконано.

Одночасно, суд враховує те, що пояснень щодо розумних та добросовісних підстав і причин, чому, попри повне і належне виконання робіт позивачем, ні попередником відповідача (якого було ліквідовано), ні безпосередньо відповідачем (правонаступником), не було оплачено надані послуги, суду не надано. Так само суд враховує, що умови договорів фактично наділяють правами та обов`язками замовника та виконавця, тоді як на солідарного платника покладається виключно обов`язки майнового характеру згідно з законом. У свою чергу, замовником підтверджується факт надання послуг за договорами в повному обсязі на суму 60 000,00 грн.

Усі пояснення і заперечення відповідача у цій частині зводяться, на думку суду, до надмірної формалізації процесу підписання вказаних Договорів та Актів. А також, вбачається бажання відповідача уникнути виконання свого зобов`язання з оплати виконаних належним чином позивачем робіт з оцінки майна, яка здійснена саме на замовлення та за дорученням попередника відповідача (якого було ліквідовано) у справі.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач станом на час прийняття рішення у даній справі вартість послуг по проведенню оцінки майна в сумі 60 000,00 грн. позивачу не сплатив, доводів позивача не спростував.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 60 000,00 грн. боргу за надані послуги з оцінки майна є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заборгованість за надані послуги з оцінки майна, господарський суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 60 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ) (Україна, 01001, місто Київ, ПРОВУЛОК МУЗЕЙНИЙ, будинок 2-Д, ідентифікаційний код: 43315602) на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ" (Україна, 04070, місто Київ, ВУЛИЦЯ СПАСЬКА, будинок 6-А, ідентифікаційний код: 33942997) основну заборгованість у розмірі 60 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2022.

Суддя І.В. Приходько