ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2022 р. Cправа № 902/524/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання Переродової С.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури (21020, Вінницька обл., м. Вінниця, пров. Цегельний, буд. 8, ідентифікаційний код юридичної особи 02909909)

в інтересах держави в особі:

позивача: Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 39816845)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндор" (21032, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Грибоєдова, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 33448963)

про стягнення 27 296,90 гривень

за участю учасників справи:

прокурор Клименко Д.С., згідно посвідчення;

позивач - не з`явився

відповідач - не з`явився

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 23.06.2022 року надійшла позовна заява заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндор" про стягнення 27296,90 гривень плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 року справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою суду від 28.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 902/524/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 19.07.2022 року о 12:00 год.

18.07.2022 до суду від заступника керівника Вінницької окружної прокуратури надійшов лист № 50/7788вих-22 від 18.07.2022 з додатками, у якому повідомлено про те, що з огляду на відсутність у Вінницької окружної прокуратури оригіналу товарно-транспортної накладної (додаток 8 до позовної заяви) прокурором надіслано до Державної служби України з безпеки на транспорті лист щодо необхідності виконання вимог суду.

У судовому засіданні 19.07.2022 року суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/524/22 на 03.08.2022 року о 12:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

20.07.2022 до суду від представника позивача надійшло клопотання вхідний № 01-34/5886/22 від 20.07.2022 у додатку до якого останнім надано на виконання вимог суду копію товарно-транспортної накладної (додаток 8 до позовної заяви).

На визначену судом дату у судове засідання з`явилися прокурор та представник позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся ухвалою суду від 19.07.2022.

Представником позивача у судовому засіданні підтримано заявлені прокурором позовні вимоги та подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії товарно-транспортної накладної (додаток 8 до позовної заяви).

Суд у судовому засіданні постановив ухвалу про долучення до матеріалів справи наданої позивачем копії товарно-транспортної накладної (додаток 8 до позовної заяви), яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 03.08.2022 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/524/22, призначено справу № 902/524/22 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 01.09.2022 об 11:00 год.

На визначену судом дату у судове засідання з`явився прокурор.

Представник позивача та представник відповідача у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання представник позивача повідомлений у судовому засіданні 03.09.2022 під розпис, відповідач повідомлений ухвалою суду від 03.08.2022, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву відповідачем до суду не надано, будь-яких заяв, клопотань не надходило.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України позивача та відповідача було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а позивач, відповідач не скористалися наданим їм правом участі у розгляді справи і їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та відповідача за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні 01.09.2022 року прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати та орієнтовний час повернення.

У судовому засіданні 01.09.2022, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, після виходу з нарадчої кімнати, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндор" в дохід державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 27 296, 90 гривень.

Позовні вимоги мотивовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Віндор" вимог законодавства щодо проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що зафіксовано актом від 05.04.2021 року №229953 та несплатою відповідачем плати за проїзд згідно з розрахунком складеним на підставі зазначеного акту.

На обгрунтування позовних вимог прокурором зазначено, що підставі направлення на рейдову перевірку від 05.04.2021 №002243 посадовими особами Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на а/д М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 423 км + 647 м 05.04.2021 було проведено перевірку транспортного засобу марки МАЗ 6516СУ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 05.04.2021 №229953 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, акт від 05.04.2021 №0017694 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок №17694 плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.04.2021 та довідку №050694 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.04.2021.

Відповідно до акту №0017694 від 05.04.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів нормативно допустима маса транспортних засобів та їх составів складає 40,00 т, фактична маса вищевказаного транспортного засобу складає 40,170 т, нормативно допустиме навантаження на здвоєну вісь складає 16 т, фактичне ж навантаження на здвоєну вісь вищевказаного транспортного засобу складає 23,020 т, відстань перевезення за встановленим маршрутом складає 163 км.

У товарно-транспортній накладній №2 від 05.04.2021 зазначено, що автомобіль марки МАЗ 6516СУ, перевізник ТОВ «Віндор», водій ОСОБА_1 прямував із пункту навантаження в м. Вінниці до пункту розвантаження в м. Умань.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.04.2021 №17694 та нараховано плату за проїзд у розмірі 831,30 євро, що згідно з офіційним курсом валют євро до гривні Національного банку України станом на 05.04.2021 еквівалентно 27296,9 грн. (на день проведення розрахунку, а саме на 05.04.2021 курс гривні до євро становив 32,8365 грн), яку відповідачем на час звернення прокуратури до суду не сплачено.

Прокурором також зазначено, що за результатами проведеної перевірки транспортного засобу марки МАЗ 6516СУ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перевізника ТОВ «Віндор» Подільським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки Вінницька область 05.05.2021 винесено постанову №227556 про накладення на ТОВ «Віндор» за порушення вимог статі 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно - господарського штрафу в розмірі 34 000 грн, який примусово стягнуто у повному обсязі в межах виконавчого провадження №66347508.

На обгрунтування підстав представництва прокурором зазначено, що підставою для представництва Вінницькою окружною прокуратурою інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті є нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету та факт несплати ТОВ «Віндор» до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 27296,9 гривень.

Відповідач правової позиції щодо позовних вимог не виклав, правом подання відзиву до суду та участі у розгляді справи не скористався.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

05.04.2021 року посадовими особами Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на підставі направлення Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на рейдову перевірку від 05.04.2021 № 002243 на а/д М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 423 км + 647 м. було зупинено та проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки МАЗ 6516СУ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатами проведеної перевірки складено довідку № 050694 від 05.04.2021 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 0017694 від 05.04.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зазначено, що нормативно допустима маса транспортних засобів та їх составів складає 40,00 т, фактична маса вищевказаного транспортного засобу складає 40,170 т, нормативно допустиме навантаження на здвоєну вісь складає 16 т, фактичне ж навантаження на здвоєну вісь вищевказаного транспортного засобу складає 23,020 т, відстань перевезення за встановленим маршрутом складає 163 км.

Перевищення вагових обмежень підтверджується талоном від 05.04.2021 про результати зважування.

Зазначені обставини стали підставою для складення акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.04.2021 №229953.

У цьому акті відображено, що під час перевірки транспортного засобу марки МАЗ 6516СУ, номерний знак НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Віндор» виявлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 22.5 ПДР надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН від 05.04.2021 р. з перевищенням вагових параметрів на здвоєну вісь 23,020 т при нормативно допустимих 16 т на 7,020 т перевищення від нормативу 43,9 % зважування проводилось на вазі серійний номер № 2127, відповідальність за які передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Зазначений акт підписано водієм транспортного засобу ОСОБА_2 без зауважень.

Судом встановлено, що перевезення вантажу здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної №2 від 05.04.2021 року. Із змісту товарно-транспортної накладної вбачається, що перевезення вантажу автомобілем марки МАЗ 6516СУ здійснювалося із пункту навантаження в м. Вінниці до пункту розвантаження в м. Умань автомобільним перевізником ТОВ «Віндор» (водій ОСОБА_1 ).

Судом встановлено, що на підставі оформлених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.04.2021 №17694 та нараховано плату за проїзд у розмірі 831,30 євро, що згідно з офіційним курсом валют євро до гривні Національного банку України станом на 05.04.2021 становило 27 296,90 грн. (32,8365 х 831,30 євро).

На розрахунку міститься підпис водія водій ОСОБА_1 про його отримання.

Листом №25498/21.1/24-21 від 12.04.2021 року Подільське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки повідомило ТОВ «Віндор» про нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 831,30 євро та про необхідність здійснення оплати проїзду у розмірі 27 296,90 грн. до 05.05.2021 року за реквізитами рахунку, зазначеному у цьому листі.

Постановою Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 05.05.2021р. №227556 до відповідача застосовано адміністративно-господарський штраф за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацем 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у розмірі 34 000 гривень.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Другого ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного МУМЮ (м. Хмельницький) про закінчення виконавчого провадження від 16.02.2022 року застосований до відповідача штраф у розмірі 34 000 гривень було примусово стягнуто у повному обсязі в межах виконавчого провадження №66347508.

18.05.2022 року Вінницька окружна прокуратура на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті та Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки направила лист №50/4486вих.-22 щодо необхідності надання на адресу прокуратури до 25.05.2022 інформації про сплату ТОВ «Віндор» нарахованої суми боргу - 831,3 євро, що еквівалентно 27296,9 гривень, самостійно вжитих заходів для стягнення боргу та підстав за якими Державною службою України з безпеки на транспорті не вжито відповідних заходів в судовому порядку.

У відповідь на вказаний лист Державною службою України з безпеки на транспорті листом від 02.06.2022 (вхідний номер 50/7488вх-22) повідомлено Вінницьку окружну прокуратуру про те, що станом на 23.05.2022 ТОВ «Віндор» не сплатило у добровільному порядку плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. Повідомлено також про те, що Державна служба України з безпеки на транспорті у зв`язку з обмеженим фінансуванням видатків на сплату судового збору не зверталась з позовом до суду щодо стягнення заборгованості плати за проїзд з ТОВ «Віндор» на суму 813,30 євро (що еквівалентно 27296 грн.), та з метою захисту інтересів держави просила прокуратуру звернутися до суду для представництва інтересів держави.

Листом від 06.06.2022 № 50/5399вих-22 заступник керівника Вінницької окружної прокуратури повідомив Державну службу України з безпеки на транспорті про підготовку та подання позову в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ТОВ «Віндор» () про стягнення 831,3 євро, що еквівалентно 27296,9 гривень плати за проїзд автомобільними дорогами транспортними засобами, вагові параметри яких перевищують нормативні.

За вказаних обставин, Вінницька окружна прокуратура звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндор" в дохід Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 27 296,9 гривень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Предметом судового розгляду є вимога прокурора в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення плати за проїзд великоваговим транспортом згідно з розрахунком, складеним на підставі оформлених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів перевірки.

Щодо підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті судом враховано таке.

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частиною четвертою статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року по справі №912/2385/18, відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема (але не виключно): повідомленням прокурора на адресу відповідного компетентного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від такого органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Із матеріалів справи вбачається, що прокурор звертався до позивача як до компетентного органу у спірних правовідносинах із запитами щодо вжиття заходів захисту інтересів держави. У відповідь на звернення прокурора Державна служба України з безпеки на транспорті зазначила, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням видатків на сплату судового збору не зверталась з позовом до суду щодо стягнення заборгованості плати за проїзд з ТОВ «Віндор» на суму 813,30 євро (що еквівалентно 27296 грн.) та з метою захисту інтересів держави просила прокуратуру звернутися до суду для представництва інтересів держави.

На підставі статті 23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 06.06.2022 № 50/5399вих-22 заступник керівника Вінницької окружної прокуратури повідомив Державну службу України з безпеки на транспорті про підготовку та подання позову в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ТОВ «Віндор» () про стягнення 831,3 євро, що еквівалентно 27296,9 гривень плати за проїзд автомобільними дорогами транспортними засобами, вагові параметри яких перевищують нормативні.

Із матеріалів справи вбачається, що Державною службою України з безпеки на транспорті заходи щодо стягнення з відповідача відповідної плати в дохід держави не вжито.

Після відкриття провадження у справі за позовом прокурора та під час розгляду цієї справи Державна служба України з безпеки на транспорті не заперечувала щодо здійснення представництва інтересів держави у цьому спорі прокурором та не повідомила суд про намір самостійно звернутись до суду із позовом щодо стягнення заборгованості, що є предметом спору.

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті у цій справі.

Щодо правового регулювання спірних правовідносин та розгляду спору по суті судом враховано таке.

Приписами статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;

Великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями частини 1 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно вимог частини 4 статі 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994, №198 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до пунктів 2-4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМ країни №30 від 18.01.2001 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1567) усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України підлягають державному контролю. Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека та її територіальні органи.

Пунктом 4 зазначеного Порядку передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 21 Порядку №1567).

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 «Про затвердження Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті» (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з приписами підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У відповідності до абзацу 1 пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2, пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної полиці.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку №879).

Згідно з пунктом 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення вагового контролю посадовими особами Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки було встановлено перевищення вагових параметрів транспортним засобом марки МАЗ 6516СУ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується талоном від 05.04.2021 про результати зважування, довідкою № 050694 від 05.04.2021 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю, актом № 0017694 від 05.04.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зазначено, що нормативно допустима маса транспортних засобів та їх составів складає 40,00 т, фактична маса вищевказаного транспортного засобу складає 40,170 т, нормативно допустиме навантаження на здвоєну вісь складає 16 т, фактичне ж навантаження на здвоєну вісь вищевказаного транспортного засобу складає 23,020 т, відстань перевезення за встановленим маршрутом складає 163 км, актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.04.2021 №229953.

Як вбачається із акта від 05.04.2021 №229953 у діях ТОВ «Віндор», що здійснювало перевезення вантажу на транспортному засобі марки МАЗ 6516СУ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 посадовими особами Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки встановлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 22.5 ПДР надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН від 05.04.2021 р. з перевищенням вагових параметрів на здвоєну вісь 23,020 т при нормативно допустимих 16 т на 7,020 т перевищення від нормативу 43,9 %, що є підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді сплати штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу.

Зважаючи на те, що перевезення вантажів здійснювалося відповідачем з перевищенням вагових обмежень за відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», посадовими особами Укртрансбезпеки здійснено нарахування плати за проїзд дорогами загального користування.

Пунктом 28 Порядку №879 встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку №879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Згідно з пунктом 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник, яким згідно доказів, що містяться у матеріалах справи є відповідач.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 12.02.2020 по справі №917/210/19.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

У зв`язку із встановленням перевищення нормативів, посадовими особами позивача відповідно до ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні згідно розрахунку № 17694 від 05.04.2021 року нараховано відповідачу плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 831,30 євро, що за перерахунком згідно з офіційним курсом Національного банку України євро до гривні станом на 05.04.2021 (32,8365 гривень х 831,30) становить в еквіваленті 27 296,90 гривень.

Під час розгляду справи судом не встановлено помилок у розрахунку плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу здійсненого позивачем.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач у цій справі без відповідного дозволу здійснював перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.

Судом встановлено, що перевізник до продовження руху за маршрутом і на час розгляду справи відповідної плати за проїзд не вніс та встановлених уповноваженим органом Укртрансбезпеки обставин порушення не спростував.

Заперечень щодо нарахованої суми плати за проїзд та/або її контррозрахунку, або належних доказів оскарження результатів перевірки, які б спростували правомірність здійсненого нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі, що зазначений у розрахунку відповідачем до суду подано не було.

Згідно з приписами пункту 31-1 Порядку №879, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомлявся про необхідність сплати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу, однак жодних дій спрямованих на здійснення оплати не здійснив.

Доказів протилежного відповідачем до суду подано не було.

У постанові від 06.06.2018 по справі №820/1203/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Положеннями статті 32 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що користувачі автомобільних доріг зобов`язані дотримуватися вимог правил дорожнього руху, використовувати транспортні засоби, конструкція та технічний стан яких відповідають вимогам установлених в Україні правил, норм, не завдавати своїми діями шкоди автомобільним дорогам, їх складовим та користувачам цих доріг, нести відповідальність за шкоду, заподіяну автомобільним дорогам, згідно із законом.

Відповідно до пункту 26 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При розгляді справи судом враховано, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов з обґрунтуванням своєї правової та фактичної позиції щодо заявлених позовних вимог, не надав доказів сплати коштів, що є предметом спору у цій справі, не повідомив суд про існування обставин, які мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності або відсутності підстав для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

З урахувань викладеного, суд дійшов висновку що позовна вимога прокурора про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндор" в дохід державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 27 296, 90 гривень є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду Вінницькою обласною прокуратурою згідно платіжного доручення № 957 від 16.06.2022 року сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 гривень.

Суд враховує, що відшкодування витрат по сплаті судового збору здійснюється на користь особи, яка понесла такі витрати.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному об`ємі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 481,00 гривень покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь Вінницької обласної прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндор" (21032, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Грибоєдова, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 33448963) в дохід Державного бюджету України (УК у м. Вінниці/отг.м.Вінниці/22160100; ; Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, р/р UA0002856) плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 27 296,90 гривень (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто шість гривень дев`яносто копійок).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндор" (21032, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Грибоєдова, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 33448963) на користь Вінницької обласної прокуратури (21050, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Монастирська, будинок 33, , Державна казначейська служба України, м. Київ, р/р UA0003988, МФО 820172, отримувач Вінницька обласна прокуратура) 2 481,00 гривень (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) витрат на сплату судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Копію судового рішення направити сторонам рекомендованим листом та засобами електронного зв`язку на відомі суду електронні адреси: ; ; ; .

Повне рішення складено та підписано 12 вересня 2022 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Вінницька окружна прокуратура, 21020, Вінницька обл., м. Вінниця, пров. Цегельний, буд. 8; ; Вінницька обласна прокуратура, , .

3 - Державна служба України з безпеки на транспорті, 01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14; ;

4 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Віндор", 21032, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Грибоєдова, буд. 10.