ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.09.2022 Справа№ 914/2120/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянувши матеріали справи за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача1: ОСОБА_2 , м. Оффенбах на Майні, Федеративна Республіка Німеччини

до відповідача2: Карстен Міхаель, м. Ветцлар, Федеративна Республіка Німеччини

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «G&K Global GmbH», м. Ветцлар, Федеративна Республіка Німеччини

про: стягнення 161625,00 Євро

За участю представників сторін: не викликались

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до ОСОБА_3 про стягнення 161625,00 Євро.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.09.2022 справу №914/2120/22 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що суддя перебував та перебуває у дружніх стосунках, разом навчався впродовж п`яти років на юридичному факультеті у ВНЗ із ОСОБА_1 , який є позивачем у справі.

На думку суду, такі обставини можуть викликати у сторін чи їх представників сумнів в неупередженості суду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне заявити самовідвід.

Така заява обґрунтовується, зокрема, тим, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або якщо є інші обставини, що викликають сумнів в об`єктивності і неупередженості судді (постанова Пленуму ВСУ №8 від 13.06.2017 «Про незалежність суддів»).

Розглянувши заяву про самовідвід, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 11 статті 39 ГПК України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки із позиції сторін в конкретному розгляді, але й із позиції суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості чи впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежності судової влади буде підірвано.

У пункті 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27.07.2006 р. №2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Тому при розгляді заяви про відвід судді слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Тому, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, навіть тоді, коли об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Вказана суддею обставина не є самостійною підставою для відводу, проте факт неможливості оперативно поінформувати відповідачів про розкриття такої інформації сукупно з самою інформацією є підставою для задоволення такої заяви.

З урахуванням наведених обставин, факту подання заяви про самовідвід судді та з метою уникнення сумнівів у сторін щодо об`єктивності вирішення спору у справі, суддя

Кидисюк Р.А. підлягає відводу.

Керуючись п. 5 ч. 1 статті 35, статтями 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву про самовідвід судді задовольнити.

2. Відвести суддю Кидисюка Р.А. від розгляду справи №914/2120/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Львівської області https://court.gov.ua/sud5015/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет.

Повний текст ухвали складений 12.09.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.