ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

14.09.2022 м. Ужгород Справа № 907/1045/21
Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши заяву представника Фізичної особи підприємця Мартиненко Світлани Григорівни від 20.06.2022 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Фізичної особи підприємця Мартиненко Світлани Григорівни, м. Івано-Франківськ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Перша українська школа театру і кіно, м. Одеса
про стягнення 255900,66 грн
секретар судового засідання Яскорська А.О.
За участю представників учасників справи:
позивача не з`явився;
відповідача не з`явився;
Фізична особа підприємець Мартиненко Світлана Григорівна звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Перша українська школа театру і кіно заборгованості за надані в період з 02.08.2021 року по 10.08.2021 року послуги проживання та харчування у Готельно-ресторанному комплексі Адреналін (смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області, курорт Драгобрат) в розмірі 248400,00 грн, на яку позивачем за період з 03.08.2021 по 15.12.2021 року нараховано 2756,22 грн 3% річних та за період серпень-жовтень 2021 року включно 4744,44 грн втрати від інфляції.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 15 червня 2022 року позов задоволено частково.

Як вбачається з матеріалів справи, у вказаному рішенні Господарського суду Закарпатської області від 15 червня 2022 року вирішено питання про розподіл судових витрат лише в частині судового збору.

27 червня 2022 року від представника позивача на поштову адресу суду надійшла заява від 20.06.2022 (вх. №02.3.1-02/3181/22) про стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень.

Ухвалою суду від 30 червня 2022 року розгляд заяви позивача від 20.06.2022 про ухвалення додаткового рішення призначено в судовому засіданні на 13.07.2022 та встановлено учасникам справи строк до 11.07.2022 для подання письмових пояснень і заперечень щодо заяви у справі № 907/1045/21.

Судові засідання неодноразово відкладалися з огляду на відсутність у матеріалах справи належних доказів повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, востаннє ухвалою суду від 22 серпня 2022 року судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення відкладено на 14.09.2022

Сторони у справі не скористалися правом подати письмові пояснення та/або заперечення щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Представники сторін у судове засідання для ухвалення додаткового рішення не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, водночас представник позивача у своїй заяві від 20.06.2022 просила суд здійснювати розгляд заяви без її участі. При цьому, учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до листа позивача від 05.09.2022 останній просить долучити до матеріалів справи: копію конверта з квитанцією про відправку а також копію трекінгу відправлення, вбачається надіслання на юридичну адресу відповідача копії ухвали суду від 30.06.2022 у справі № 907/1045/22, яка є не врученою останньому 05.08.2022, що вбачається з відомостей сайту АТ «Укрпошта» за трек-номером 380.

Також, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про судове засідання, ухвала суду від 22.08.2022 направлялася судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 65045, м. Одеса, вул. Успенська, 91.

Проте, поштовий конверти із зазначеною ухвалою суду, якою повідомлялося відповідача про дату, час та місце судового засідання в цій справі, повернутий до суду відділенням поштового зв`язку без вручення відповідачу з проставленням відмітки про причини не вручення Адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" за № 755-IV від 15.05.2003, з наступними змінами, (надалі Закон № 755-IV), єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (ч. 1 ст. 7 Закону № 755-IV).

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону № 755-IV визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 ГПК України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 11 статті 242 ГПК України визначено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. п. 3, 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. п. 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-2 Правил).

Відповідно до п. п. 116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз ст. ст. 120, 242 ГПК України, п. п. 11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Водночас суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 916/2349/17).

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників третіх осіб за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

За таких обставин, оскільки розгляд заяви позивача про прийняття додаткового рішення неодноразово відкладався для надання можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи, в тому числі, процесуальні строки розгляду заяви про прийняття додаткового рішення, дійшов висновку, що неявка в судове засідання Відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду заяви по суті.

При цьому, судом враховано також, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Приписами ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, додаткове рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

Розглянувши матеріали заяви позивача про прийняття додаткового рішення та додані до неї докази суд, дійшов висновку про її задоволення з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частина перша статті 123 ГПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Звертаючись до суду із заявою про стягнення з відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правову допомогу, представник позивача, адвокат Думич О.І долучив до матеріалів справи копії: договору про надання правової допомоги № 2021/11-14 від 16.11.2021, Додатку № 1 від 16.11.2021 до Договору про надання правової допомоги, Акту наданих послуг від 15.06.2022, платіжних доручень № 156 від 11.01.2022 на суму 5000,00 грн та № 188 від 18.06.2022 на суму 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до Договору про надання правової допомоги № 2021/11-14 від 16.11.2021 (надалі Договір) Адвокатське об`єднання «КЕЙ ПАРТНЕРС» , в особі керуючого партнера Щадей Надії Василівни, яка діє на підставі Статуту, надалі згадується як Об`єднання, з однієї сторони, та Фізична особа-підприємець Мартиненко Світлана Григорівна (РНОКПП НОМЕР_1 ) надалі згадується як Клієнт, з іншої сторони, при згадці разом надалі іменуються Сторонами, а при згадці окремо - Сторона, дійшли згоди укласти цей Договір про надання правової допомоги, надалі згадується як Договір, про наступне: п. 1.1. (Договору) в порядку та умовах, визначених цим Договором, Об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову допомогу в рамках будь-яких справ, що стосуються діяльності Клієнта, зокрема, з питань здійснення захисту, представництва, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що розмір гонорару Об`єднання, а також строк оплати такого гонорару, окрім випадку, встановленому п. 4.3. Договору, визначається за домовленістю Сторін, про що складається Акт наданих послуг. Акт наданих послуг розробляється Об`єднанням за підсумками календарного місяця (або іншого періоду погодженого Сторонами). В Акті наданих послуг наводиться детальний опис послуг, наданих згідно Договору, а також вказуються реквізити, згідно яких проводиться оплата. Акт наданих послуг від імені Об`єднання підписується Керуючим партнером.

У випадку, якщо розмір гонорару та умови його виплати визначається додатком до цього Договору, Клієнт здійснює виплату гонорару не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання такого додатку, якщо інше не передбачене самим додатком (п. 4.3. Договору).

У Додатку № 1 від 16.11.2021 до Договору про надання правової допомоги Сторони дійшли згоди, що в порядку та на умовах визначених Договором, Клієнт доручає (надає повноваження реалізовувати надані права з урахуванням необхідності їх застосування) Об`єднанню скласти проект позовної заяви, готувати проекти інших необхідних процесуальних документів (відповіді на відзив, письмові пояснення, клопотання, заяви) з правом підпису, здійснювати представництво його інтересів у суді першої інстанції з усіма правами, наданими Клієнту відповідно до ЦПК України у справі за позовом Клієнта до ТОВ «Перша українська школа театру та кіно» про стягнення коштів, відсотків за користування коштами, інфляційних втрат.

Вартість послуг, пов`язаних зі складенням позовної заяви, становить 5000,00 (п`ять тисяч грн. 00 коп.), які оплачуються Клієнтом до моменту підписання підготовленого Об`єднанням проекту позовної заяви.

Вартість одного судового засідання у справі не залежно від його тривалості, складає 1000,00 (одна тисяча грн. 00 коп.). Вартість складення інших процесуальних документів у справі розраховується виходячи з ціни 1000,00 (одна тисяча грн. 00 коп.) за одну годину роботи, а остаточна вартість такого процесуального документу зазначається в Акті наданих послуг.

Оплата вартості послуг, крім тих, що визначені п. 2 цього Додатку, здійснюється за Актом наданих послуг, в якому погоджується їх остаточна вартість та порядок оплати (пункти 1, 2, 3, 4 № 1 від 16.11.2021 до Договору про надання правової допомоги).

Відповідно до Акту наданих послуг від 15.06.2022 Сторони погодились, що у межах Договору про надання правової допомоги №2021/11-14 від 16.11.2021 року та Додатку №1 до цього Договору (далі - Договір та Додаток відповідно), Об`єднанням станом на 15.06.2022 року надано Клієнту наступні послуги та виконано такі роботи:

1. Підготовка проекту позовної заяви до Господарського суду Закарпатської області за позовом Клієнта до ТОВ «Перша українська школа театру та кіно» про стягнення коштів, відсотків за користування коштами, інфляційних втрат на загальну ціну позову 255900,66 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот грн. 66 коп.), здійснено підготовку додатків до позовної заяви для сторони та суду, направлення позовної заяви, підписаної Клієнтом, відповідачу Вартість 5000,00 грн.

2. Представництво інтересів клієнта у судових засіданнях (у режимі відеоконференції) 09.02.2022, 02.03.2022, 25.05.2022, 15.06.2022 року (всього 4 (чотири) за сідання) Вартість 4000,00 грн.

3. Підготовка письмових пояснень у справі №907/1045/21, 1 година Вартість 1000,00 грн.

Також, згідно з вказаним актом зазначено, що за домовленістю сторін, грошові кошти у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч грн. 00 коп.) оплачено Клієнтом після подання позовної заяви у справі. Залишок суми в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч грн. 00 коп.) підлягає сплаті Клієнтом протягом 5 (п`ять) робочих днів з дня складення цього Акту.

У підтвердження понесених витрат на загальну суму 10000,00 грн позивач надав копії платіжних доручень № 156 від 11.01.2022 на суму 5000,00 грн та № 188 від 18.06.2022 на суму 5000,00 грн.

Вказані докази у сукупності суд вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі № 907/1045/21.

При цьому, від відповідача заперечень, клопотань про зменшення судових витрат тощо до суду не надходило.

За таких обставин, дослідивши зазначені докази і доводи позивача, надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності, суд визнає розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу обґрунтованим та підтвердженим належними та допустимими доказами.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, за наслідками розгляду спору в справі 907/1045/21 позовні вимоги Фізичної особи підприємця Мартиненко Світлани Григорівни задоволено частково, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Перша українська школа театру і кіно (65045, м. Одеса, вул. Успенська, 91, ) на користь Фізичної особи підприємця Мартиненко Світлани Григорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 9859,68 грн (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень 68 копійок) витрат на правничу допомогу.

2. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 19 вересня 2022 року.

Суддя Лучко Р.М.