ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

19 вересня 2022 року м. ХарківСправа № 922/1369/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" про забезпечення позову (вх.№10054 від 16.09.2022) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, ідентифікаційний код 39820081)
до Приватного підприємства "Сподобівка Агро Плюс" (63670, Харківська область, Куп`янський район, с. Сподобівка, вул. Кропивницького, буд. 36, ідентифікаційний код 37126733)
про стягнення 3 052 674,03 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "НОВААГРО" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Сподобівка Агро Плюс" (відповідач) про стягнення за договором поставки № 2102П1 від 21 лютого 2022 року попередньої оплати у розмірі 2 459 999,16 грн (два мільйони чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 16 копійок) та 48 % річних за період з 21.02.2022 23.08.2022 у розмірі 592 674,87 грн (п`ятсот дев`яносто дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 87 копійок). Крім того, позивач у позовній заяві просить суд надати позивачу строк на доведення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї позовної заяви упродовж 5 (п`яти) днів з дня ухвалення рішення у даній справі та розподілити судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору поставки № 2102П1 від 21 лютого 2022 року позивач (покупець) перерахував на рахунок відповідача (постачальника) попередню оплату у загальному розмірі 2 459 999,16 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 113293 від 21.02.2022 на суму 500 000,00 грн, № 2517 від 22.02.2022 на суму 1 959 999,16 грн, однак відповідач в порушення умов договору товар до 03.03.2022 позивачу не поставив, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати у розмірі 2 459 999,16 грн та 48 % річних за період з 21.02.2022 23.08.2022 у розмірі 592 674,87 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1369/22. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

15.09.2022 на електронну адресу суду позивачем подано заяву про забезпечення позову (вх.№10054), в якій останній просить суд накласти арешт на грошові кошти Приватного підприємства "Сподобівка Агро Плюс" в межах суми стягнення 3 052 674,03 грн (три мільйони п`ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 03 копійки), які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Як попереджувальний засіб від завдання значної шкоди заявникові, господарське процесуальне законодавство визначає підстави для застосування заходів забезпечення, а саме: невжиття таких заходів може ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення господарського суду або не відвернути завдання значної шкоди заявникові. Неможливість виконання судового рішення в будь-якому випадку завдає шкоди заявникові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2018 року у справі № 910/1040/18 зауважено про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як убачається з матеріалів справи, предметом розгляду цієї справи є спір про стягнення з відповідача на користь позивача 3 052 674,03 грн за договором поставки № 2102П1 від 21 лютого 2022 року, з яких: попередня оплата у розмірі 2 459 999,16 грн та 48 % річних за період з 21.02.2022 23.08.2022 у розмірі 592 674,87 грн.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на грошові кошти відповідача в межах ціни позову 3 052 674,03 грн, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає зокрема, що виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог залежатиме від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а отже застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову про накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах ціни позову 3 052 674,03 грн безпосередньо пов`язано із предметом позову. Позивач також вважає, що оскільки позовні вимоги позивача є вимогами майнового характеру, то такий захід забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти є співмірним з предметом спору у цій справі. Позивач вважає, що з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, зважаючи на значний розмір позовних вимог, вжиття заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти відповідача є обґрунтованим та адекватним засобом, що дозволить забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та додані до заяви докази у їх сукупності, суд вважає, що накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позовних вимог є розумним, обгрунтованим та адекватним способом забезпечення позову з огляду на предмет позову - стягнення заборгованості за поставлений товар.

Суд вбачає наявність безпосереднього зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги та вважає, що у випадку задоволення позовних вимог можливість виконання рішення суду безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів, відтак забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог безпосередньо пов`язане з предметом позову.

З викладеного слідує і висновок про те, що обраний заявником захід забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів у межах суми позовних вимог спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи майновий характер спору, захід у вигляді арешту грошових коштів відповідача в межах суми заявлених позовних вимог, є співмірним з позовними вимогами, забезпечує виконання судового рішення в разі задоволення позову й не виконання його у добровільному порядку, не порушує існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Судом також враховано, що у випадку арешту коштів на рахунках відповідача, гроші залишаються у власності відповідача і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому, такий захід може бути скасований у випадку ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову чи з інших передбачених законом підстав.

У суду відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи третіх осіб, оскільки грошові кошти залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір. Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 911/1111/20.

Суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми позову забезпечує збалансованість інтересів сторін та обрані заходи забезпечення позову не позбавляють відповідача можливості провадити господарську діяльність, а лише обмежують його право на період дії таких заходів вільно користуватися грошовими коштами в межах ціни позову.

Отож здійснивши оцінку необхідності вжиття наведеного заходу забезпечення позову, про який просить позивач, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає, що такий захід забезпечення, як накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позовних вимог, не порушує законних інтересів відповідача, в той же час дозволить запобігти ймовірному порушенню прав позивача у випадку задоволення позовних вимог та виконання судового рішення.

Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства "Сподобівка Агро Плюс" (63670, Харківська область, Куп`янський район, с. Сподобівка, вул. Кропивницького, буд. 36, ідентифікаційний код 37126733) в межах суми стягнення 3 052 674,03 грн (три мільйони п`ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 03 копійки), які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вх.№10054 від 16.09.2022) про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти Приватного підприємства "Сподобівка Агро Плюс" (63670, Харківська область, Куп`янський район, село Сподобівка, вул. Кропивницького, буд. 36, ідентифікаційний код 37126733) в межах суми стягнення 3 052 674,03 грн (три мільйони п`ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 03 копійки), які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах.

Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, ідентифікаційний код 39820081).

Боржником за даною ухвалою є Приватне підприємство "Сподобівка Агро Плюс" (63670, Харківська область, Куп`янський район, село Сподобівка, вул. Кропивницького, буд. 36, ідентифікаційний код 37126733).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Ухвала відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання ч. 8 ст. 140 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 19.09.2022.

Суддя І.О. Чистякова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.