ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.09.2022 Справа № 914/3670/21
За заявами: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан»
про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 914/3670/21
за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт», м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан», м. Львів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРО ТЕК ВІКНА Україна», м. Львів
про стягнення 1 111 817,80 грн штрафних санкцій за Договором підряду №25/08/20 від 25.08.2020
за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сонячний Лан, м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Оазис Комфорт, м. Львів
про стягнення 575 239,10 грн заборгованості за Договором підряду №25/08/20 від 25.08.2020
Суддя Мороз Н.В.
При секретарі Пришляк М. С.
Від позивача: Галайський О. В.
Від відповідача: Шимін О. В.
В провадженні Господарського суду Львівської області (суддя Кидисюк Р. А.) перебувала справа № 914/3670/21 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРО ТЕК ВІКНА Україна» про стягнення 1 111 817,80 грн штрафних санкцій за Договором підряду № 25/08/20 від 25.08.2020; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сонячний Лан до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Оазис Комфорт про стягнення 575 239,10 грн заборгованості за Договором підряду № 25/08/20 від 25.08.2020.
В судовому засіданні 17.08.2022 проголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі № 914/3670/21, яким первісний позов задоволено частково стягнуто з ТзОВ "Сонячний Лан" на користь ТзОВ "Оазис Комфорт" 555 908,90 грн штрафних санкцій за Договором підряду № 25/08/20 від 25.08.2020 та 16 677,27 грн судового збору. Зустрічний позов задоволено повністю стягнуто з ТзОВ "Оазис Комфорт" на користь ТзОВ "Сонячний Лан" 575 239,10 грн та 2 481,00 грн судового збору. Стягнуто з ТзОВ "Оазис Комфорт" в дохід Державного бюджету України 6147,59 грн судового збору.
Повний текст рішення складено 19.08.2022.
24.08.2022 через службу діловодства господарського суду від позивача за первісним позовом надійшла заява від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
24.08.2022 через службу діловодства господарського суду від відповідача за первісним позовом надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, а також заява про зменшення судових витрат позивача за первісним позовом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Львівської області від 24.08.2022, справу передано судді Мороз Н. В.
Ухвалою суду від 25.08.2022 заяви прийнято до розгляду та призначено судове засідання щодо вирішення судових витрат на 30.08.2022.
30.08.2022 на електронну пошту господарського суду позивачем за первісним позовом надіслано заперечення на заяву про розподіл судових витрат в справі № 914/3670/21 та зменшення розміру витрат на правову допомогу, що заявлений відповідачем.
В судовому засіданні 30.08.2022 заслухано пояснення представників сторін та оголошено перерву до 13.09.2022.
В судове засідання 13.09.2022 представник позивача за первісним позовом з`явився. Просить суд задоволити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення і стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан» витрати на професійну правничу (правову) допомогу, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» в розмірі 66 000,00 грн, а також зменшити розмір витрат на правову допомогу, що заявлений відповідачем за первісним позовом в заяві від 22.08.2022 до 20 000,00 грн.
Представник відповідача за первісним позовом в судове засідання з`явився. Просить суд задоволити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан» від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення і стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом справи у розмірі 114 948,50 грн, а також зменшити заявлені відповідачем за первісним позовом витрати на професійну правничу допомогу до суми 29 675, 00 грн; розподілити судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог первісного та зустрічного позову; провести взаємозалік понесених сторонами судових витрат, зобов`язавши сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.
При вирішенні заяв про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питань про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частина 7 ст. 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Частинами 1, 3 ст. 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Зазначеним положенням Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, нормами якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Виходячи з аналізу положень ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» представляв адвокат адвокатського об`єднання «ВІ ЕС ДЖІ ПАРТНЕРС», Галайський О.В., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги № 29/10-3 від 29.10.2021 і ордеру серії ВС № 1111794 від 01.12.2021.
Відповідно до підписаних сторонами актів прийняття виконаних робіт, де зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вартість правової допомоги, що надана за договором про надання правової допомоги № 29/10-3 від 29.10.2021 в ході підготовки до судового розгляду та в суді першої інстанції складає 83 000,00 грн. Заявою від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 66 000,00 грн.
На підтвердження надання професійної правничої допомоги у справі № 914/3670/21 позивачем за первісним позовом надано суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 29/10-3 від 29.10.2021, ордер серії ВС № 1111794 від 01.12.2021; рахунок № 01/12-3 від 01.12.2021; акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 01.12.2021; заключна виписка від 14.12.2021 на суму 6 000,00 грн; заключна виписка від 24.12.2021 на суму 6 000, 00 грн; рахунок № 23/02-3 від 23.02.2022; акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 23.02.2022 (за рахунком № 23/02-3); рахунок № 23/02-6 від 23.02.2022; акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 23.02.2022 (за рахунком № 23/02-6); рахунок № 23/02-9 від 23.02.2022; акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 23.02.2022 (за рахунком № 23/02-9); рахунок № 27/06-3 від 27.06.2022; акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 27.06.2022 (за рахунком № 27/06-3); рахунок № 27/06-6 від 27.06.2022; акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 27.06.2022 (за рахунком № 27/06-6); рахунок № 06/07-3 від 06.07.2022; акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 06.07.2022; рахунок № 18/08 від 18.08.2022; акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 18.08.2022 (за рахунком № 18/08).
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан» представлялись адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» на підставі договору про надання правової допомоги № 21/42-2 від 03.11.2021, адвокатом Смолин Ярославом Васильовичем на підставі договору про надання правової допомоги № 10/01/2022 від 10.01.2022 та Шимін Олегом Павловичем на підставі договору про надання правової допомоги № 1508/22 від 15.08.2022.
Відповідно до підписаних сторонами актів прийняття виконаних робіт, де зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, вартість правової допомоги, що надана за договорами про надання правової допомоги в ході підготовки до судового розгляду та в суді першої інстанції складає 23 835,00 грн правова допомога, надана адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ»; 83 113,50 грн правова допомога, надана адвокатом Смолин Ярославом Васильовичем; 11 150,00 грн правова допомога, надана адвокатом Шимін Олегом Павловичем. Заявою від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просить суд стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 114 948,50 грн.
На підтвердження надання професійної правничої допомоги у справі № 914/3670/21 відповідачем за первісним позовом надано суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 21/42-2 від 03.11.2021; акт приймання-передачі наданих послуг від 15.08.2022 за договором про надання правової допомоги № 21/42-2 від 03.11.2021; договір про надання правової допомоги № 10/01/2022 від 10.01.2022; акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 11.08.2022 за договором про надання правової допомоги № 10/01/2022 від 10.01.2022; додаткова угода № 1 від 12.08.2022; ордер серії ВС № 1118670 від 10.01.2022; договір про надання правової допомоги № 1508/22 від 15.08.2022; додаток до договору № 1508/22 від 15.08.2022 про правову допомогу; рахунок № 1508/22-1 від 18.08.2022; платіжне доручення № 1444 від 22.08.2022 на суму 7 150,00 грн; акт наданих послуг від 16.08.2022; акт наданих послуг від 18.08.2022; рахунок № 1508/22-2 від 18.08.2022; платіжне доручення № 1443 від 22.08.2022 на суму 4 000,00 грн; рахунок № 1508/22-3 від 22.08.2022.
У запереченнях на заяву про розподіл судових витрат позивачем за первісним позовом зазначено, що вказана відповідачем в рахунках сума витрат на правову допомогу в суді першої інстанції є завищеною, оскільки, на думку позивача, деякі види наданих відповідачу послуг не відповідають часовим міркам, які реально необхідні на їх виконання. Крім того, позивачем звернуто увагу суду на кількість адвокатських запитів (шістнадцять), підготованих адвокатом Смолином Я.В., згідно акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 11.08.2022, сукупна кількість годин виконання роботи становить -16 год. - вартість 19 848,00 грн, а також зазначено, що адвокатом відповідача виставлено рахунок (акти), за цінами врази вищими ніж середньоринкові, які існують на ринку юридичних послуг.
У зв`язку із викладеним, позивач за первісним позовом просить суд покласти на відповідача за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан» витрати на професійну правничу (правову) допомогу, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» в розмірі 66 000,00 грн, а також зменшити розмір витрат на правову допомогу, що заявлений відповідачем за первісним позовом в заяві від 22.08.2022 до 20 000,00 грн.
В заяві про зменшення судових витрат відповідач за первісним позовом заперечив проти розміру витрат позивача на правничу допомогу і зазначив, що позивачем за первісним позовом заявлено до відшкодування витрати, які надавались до укладення договору на правову допомогу, зокрема вивчення обставин та дослідження документів, усна консультація та підготовка досудової вимоги від 28.10.2021. Також, відповідач вважає, що позивач, внаслідок поділу однієї процесуальної дії (підготовка відповіді на відзив) на кілька дрібних дій, завищує фактичні витрати на правову допомогу, а також заявляє до відшкодування витрати на юридичні послуги адвоката з вчинення дій, які не передбачені процесуальним законом, оскільки ГПК України не передбачає права учасника справи на стадії вирішення питання про прийняття до розгляду зустрічної заяви подавати будь-які процесуальні заяви-заперечення проти прийняття зустрічного позову.
У зв`язку із викладеним, відповідач за первісним позовом просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан» витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом справи у розмірі 114 948,50 грн, а також зменшити заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» по справі № 914/3670/21 витрати на професійну правничу допомогу до суми 29 675,00 грн та відповідно, розподілити судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог первісного та зустрічного позову; провести взаємозалік понесених сторонами судових витрат, зобов`язавши сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.
За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).
Зазначена позиція знайшла своє відображенні в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19.
Надаючи оцінку викладеним сторонами доводам і запереченням, суд виходить з наступного.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст. 1 Закону).
Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ГПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану її учасників.
За змістом положень ч.5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України, а у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовано також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
У такому випадку суд, керуючись ч.5-7,9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Разом з тим, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, складності справи може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.02.2021 у справі №920/39/20 та від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20.
До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги, наданої адвокатами позивачу та відповідачу судом враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу наданих юридичних послуг так і доцільність понесених витрат.
Щодо правової допомоги, наданої позивачу за первісним позовом адвокатом Галайським О. В. суд зазначає, що останнім заявлено до відшкодування в тому числі витрати, які надавались до укладення договору на правову допомогу (29.10.2021), зокрема вивчення обставин та дослідження документів, усна консультація та підготовка досудової вимоги від 28.10.2021.
Крім того, зі змісту описаних в актах характеру консультації та дій в процесі написання позовної заяви/відповіді на відзив/клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи/відзиву на зустрічну позовну заяву, а також враховуючи природу таких послуг, фактично вбачається дублювання дій, таких як вивчення і аналізу документів, без вчинення яких неможливим є надання консультації та написання вказаних вище процесуальних документів.
Суд також звертає увагу позивача на факт дублювання в актах прийняття виконаних робіт участі адвоката в судовому засіданні, що відбулось 05.07.2022, а відтак останнім двічі включено зазначене судове засідання до переліку наданих позивачу послуг та розміру гонорару.
Дослідивши опис наданих послуг адвоката, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиці правовим висновкам суду, відображеним у рішенні, суд дійшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, витраченим часом, обсягом цих послуг.
Враховуючи наведене, суд вважає співмірними зі складністю справи, наданий адвокатом обсяг послуг, що відповідають критерію реальності, розумності їхнього розміру витрати на професійну правничу допомогу в сумі 64 000, 00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням відповідачу за первісним позовом правничої допомоги, судом враховано те, що розмір гонорару визначається за погодженням виконавця з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Проте, суд вважає неприпустимим штучне збільшення обсягу наданих адвокатом послуг.
Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок позивача повинно бути встановлено, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим, що передбачено у ст.126 ГПК України та у ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece).
Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Так, суд погоджується з доводами позивача, викладеними в запереченнях на заяву відповідача про розподіл судових витрат як таких, що не відповідають критеріям співмірності та розумності, виходячи з наступного.
Послуга щодо написання представником відповідача адвокатських запитів не може вважатися наданою 16 разів окремо, оскільки структура, зміст та сам текст адвокатських запитів є типовими та незначної складності, не характеризуються наявністю виключної правової проблеми, великою кількістю законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню під час написання зазначених адвокатських запитів.
Суд також звертає увагу відповідача на те, що внаслідок поділу однієї процесуальної дії (підготовка відзиву на позовну заяву, підготовка зустрічної позовної заяви) на кілька дрібних дій, тим самим завищує фактичні витрати на правову допомогу, оскільки в процесі написання відзиву/зустрічної позовної заяви, а також враховуючи природу таких послуг, фактично вбачається дублювання дій, таких як вивчення і аналізу документів, без вчинення яких неможливим є підготовка процесуальних документів.
Що стосується складених адвокатами відповідача різного роду клопотань, суд погоджується із твердженнями позивача за первісним позовом щодо значно завищеної та очевидно неспівмірної з обсягом виконаних робіт заявленої до відшкодування суми за складання відповідних клопотань беручи до уваги той факт, що під час розгляду справи № 914/3670/21 судом відмовлено в задоволенні більшої частини із них або залишено їх без розгляду.
Крім того, суд зазначає, що роботи по підготовці клопотання про долучення платіжного доручення про сплату судового збору за подачу зустрічної позовної заяви не є необхідними витратами, а обумовлені процесуальною поведінкою позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) та відносяться до робіт/послуг з підготовки та подання зустрічної позовної заяви в цілому, оскільки зазначені витрати позивач поніс не для захисту порушеного права, а для усунення недоліків власного документу, поданого суду.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд, оцінюючи обґрунтування заяви відповідача за первісним позовом, заперечення позивача за первісним позовом, в контексті положень п.4 ч.4 ст.126 ГПК України, щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена відповідачем сума витрат на професійну правничу допомогу, є завищеною, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.
Таким чином, за висновками суду, заявлений адвокатами відповідача до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 114 948,50 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеній вище частині.
На переконання суду, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 57 500,00 грн є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Встановивши недотримання положень ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). Разом з тим, таке зменшення розміру витрат на правничу допомогу є правом суду, а не обов`язком.
Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розглянувши заяви сторін про ухвалення додаткового рішення, а також клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан» задоволити частково шляхом зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу за поданими клопотаннями та наступному визначенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, сума судових витрат позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню складає:
з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 32 000,00 грн (64 000,00 х 50%) (пропорційно розміру задоволених позовних вимог за первісним позовом);
з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом 57 500,00 грн (57 500,00 грн х 100%) (пропорційно розміру задоволених позовних вимог за зустрічним позовом).
Відповідно до ч. 11 ст. 129 ГПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Суд при ухваленні додаткового рішення враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при ухваленні додаткового рішення не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів наведених сторонами в обґрунтування вимог про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки їх оцінка не може мати наслідком спростування висновків, до яких дійшов господарський суд під час прийняття додаткового рішення у даній справі.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище та враховуючи співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності з урахуванням предмету позову у справі та результат вирішення спору у справі (задоволення первісного позову частково та зустрічного позову в повному обсязі), суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на сторони відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог з проведенням зустрічного зарахування стягуваних сум на підставі ч.11 ст. 129 ГПК України, шляхом стягнення різниці між вартістю витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 2, 123, 126, 129, 234, 244 ГПК України, суд,
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
3. В решті заявлених вимог відмовити.
4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Лан» від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
6. В решті заявлених вимог відмовити.
7. Провести зустрічне зарахування стягуваних сум на підставі ч.11 ст. 129 ГПК України, шляхом стягнення різниці між вартістю витрат на правничу допомогу.
Додаткове рішення складено 21.09.2022
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після його перегляду апеляційним господарським судом.
Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Суддя Н. В. Мороз