РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2022Справа № 910/4916/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семікс Бетон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад»

про стягнення 557 563, 79 грн

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/4916/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семікс Бетон»» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад» про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань з оплати товару у розмірі 557 563, 79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) за наявними у справі матеріалами.

Позові вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару будівельних матеріалів згідно замовлень покупця, через що у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 557 563, 79 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 500 008, 00 грн, 3% річних у розмірі 13 791,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 43 764,79 грн.

Про стан розгляду справи №910/4916/22 сторони були повідомлені відповідно до приписів ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №819 уповноваженій особі позивача та поверненням на адресу суду поштового конверту, надісланого на юридичну адресу відповідача з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Суд зазначає, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, а тому сторони мали можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

У період з 18.05.2021 по 20.09.2022 ТОВ «Семікс Бетон» здійснив поставку товару разом із послугами по перевезенню вантажу ТОВ «Зеніт Склад» на загальну суму 1 000 008,00 грн.

Сторони погодили, що оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача вартості партії товару протягом 14 календарних днів з дати поставки партії товару на підставі рахунку-фактури позивача. Датою оплати партії товару вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Товар вважається поставленим відповідачу за наявності на примірнику видаткової накладної, який повертається позивачу, відбитка печатки та підпису відповідача або уповноваженої ним особи.

Судом встановлено, що факт поставки товару підтверджується видатковими накладними, підписаними обома сторонами та скріпленими печатками товариств №№ 360 від 18.05.2021, 361 від 19.05.2021, 365 від 20.05.2021, 381 від 21.05.2021, 397 від 24.05.2021, 403 від 25.05.2021, 409 від 26.05.2021, 419 від 27.05.2021, 450 від 02.06.2021, 459 від 03.06.2021, 515 від 15.06.2021, 522 від 16.06.2021, 535 від 17.06.2021, 542 від 18.06.2021, 567 від 25.06.2021, 603 від 05.07.2021, 604 від 09.07.2021, 738 від 04.08.2021, 749 від 05.08.2021, 834 від 18.08.2021, 899 від 01.09.2021, 905 від 02.09.2021, 936 від 07.09.2021, 1010 від 17.09.2021, 1011 від 20.09.2021 на загальну суму 1 000 008,00 грн (копії містяться в матеріалах справи).

Факт отримання товару відповідачем підтверджується товарно-транспортними накладними, які підписані уповноваженою особою відповідача та скріплені печаткою товариства №№ 360-1 від 18.05.2021, 361-1, 361-2, 361-3, 361-4 від 19.05.2021, 351-1, 365-2, 365-3, 365-4 від 20.05.2021, 381-1, 382-2, 383-3 від 21.05.2021, 397-1, 397-2, 397-3 від 24.05.2021, 403-1, 403-2, 403-3 від 25.05.2021, 409-1, 409-2, 409-3 від 26.05.2021, 419-1, 419-2, 419-3 від 27.05.2021, 450-1 від 02.06.2021, 459-1 від 03.06.2021, 515-1, 515-2 від 15.06.2021, 522-1, 522-2 від 16.06.2021, 535-1, 535-2 від 17.06.2021, 542-1 від 18.06.2021, 567-1, 567-2, 567-3 від 25.06.2021, 603-1, 603-2 від 05.07.2021, 604-1, 604-2, 604-3 від 09.07.2021, 738-1, 738-2, 738-3 від 04.08.2021, 749-1 від 05.08.2021, 834-1 від 18.08.2021, 899-1, 899-2, 899-3 від 01.09.2021, 905-1 від 02.09.2021, 936-1 від 07.09.2021, 1010-1, 1010-2, 1010-3, 1010-4 від 17.09.2021, 1011-1, 1011-2, 1011-3 від 20.09.2021 на загальну суму 1 000 008,00 грн (копії містяться в матеріалах справи).

За поставлений відповідачу товар, позивач виставив останньому рахунки на оплату №№ 95 від 27.05.2021, 79 від 25.06.2021, 2 від 09.07.2021, 19 від 05.08.2021, 21 від 31.08.2021, 31 від 20.09.2021 на загальну суму 1 000 008,00 грн (копії містяться в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач частково здійснив оплату за поставлений товар у розмірі 500 000, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №440 від 09.07.2021 на суму 100 000, 00 грн та №882 від 22.12.2021 на суму 400 000,00 грн.

Таким чином, сума заборгованості за поставлений товар складає 500 008,00 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань з оплати товару, наявність заборгованості у розмірі 500 008,00 грн не спростовано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 500 008,00 грн суми основного боргу.

Крім того, позивач нарахував то просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 13 791, 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 43 764,79 грн.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат. Відповідач контррозрахунку не надав, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 13 791, 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 43 764,79 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та ордер серії ВК №1046010, що є підставою для відмови в задоволенні стягнення витрат на правову допомогу.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Усі інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 240 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад» (01014, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЗВІРИНЕЦЬКА, будинок 63, код ЄДРПОУ - 39344192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Семікс Бетон» (33009, Рівненська обл., місто Рівне, ВУЛИЦЯ КНЯЗЯ ВОЛОДИМИРА, будинок 112, корпус Б, код ЄДРПОУ - 42015276) основний борг у розмірі 500 008 (п`ятсот тисяч вісім) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 13 791 (тринадцять тисяч сімсот дев`яносто одна) грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 43 764 (сорок три тисячі сімсот шістдесят чотири) грн 79 коп., 8 363 (вісім тисяч триста шістдесят три) грн 79 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА