ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/907/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Желіховський В.М., ордер серія АІ №1160676 від 11.10.2021;

від відповідача: Невмержицька Т.О., ордер серія АМ № 1016153 від 11.10.2021;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Коваленка Миколи Васильовича

до Сільськогосподарського кооперативу "Діброва"

про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді

Коваленко Микола Васильович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Сільськогосподарського кооперативу "Діброва" про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1/2021 від 01.07.2021, про припинення повноважень та звільнення з посади керівника СК "Діброва", скасування наказу про звільнення з посади голови правління СК "Діброва" та поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем порядку скликання загальних зборів кооперативу, на яких прийнято рішення про звільнення позивача з посади голови правління СК "Діброва", а також порядку звільнення, що передбачений Кодексом законів про працю України.

Позовні вимоги обґрунтовано, зокрема, ст.63, 93, 95 Господарського кодексу України, ст.163 Цивільного кодексу України, положеннями Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію", Закону України "Про кооперацію".

Ухвалою суду 25.08.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.11.2021 постановлено відмовити в задоволенні клопотання Сільськогосподарського кооперативу "Діброва" від 10.09.2021 про об`єднання справ №906/907/21 та №906/908/21 в одне провадження.

Ухвалою суду від 07.12.2021 постановлено, зокрема, закрити підготовче провадження та призначити справу №906/907/21 до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.07.2022 сторін повідомлено про оголошення перерви до 30.08.2022 до 10:00.

Представник позивача в судовому засіданні 30.08.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.08.2022 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

10.02.2000 на загальних зборах засновників у кількості 54 осіб був підписаний Установчий договір про створення та діяльність сільськогосподарського кооперативу "Діброва" (далі - СГК "Діброва") (відповідач) (а.с.47-51, т.1).

Пунктом 4.1 Установчого договору погоджено, що членами кооперативу можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнають Статут кооперативу і дотримуються його вимог, користуються послугами, формують фонди та беруть участь у діяльності кооперативу. У члени кооперативу можуть бути прийняті громадяни, які досягли 16-річного віку і виявили бажання брати участь у діяльності кооперативу.

Згідно п.9.1 Установчого договору засновниками кооперативу виступають фізичні особи - громадяни України, які досягли 16-річного віку, виявили бажання брати участь у діяльності кооперативу в якості членів кооперативу та підписали цей Установчий договір.

15.02.2000 Баранівською районною державною адміністрацією зареєстровано Статут Сільськогосподарського кооперативу "Діброва", який був затверджений установчими зборами засновників сільськогосподарського кооперативу від 10.02.2000р. (а.с. 52-64, т.1).

Згідно ст.2 Статуту Сільськогосподарського кооперативу "Діброва", засновниками кооперативу є громадяни України, які підписали Установчий договір.

З наявної в матеріалах справи довідки Дубрівської сільської ради №503 від 26.05.2021 вбачається, що з 54 засновників (членів) СГК "Діброва", 14 засновників (членів) кооперативу померли (а.с. 96-98, т.1).

16.06.2021 відбулось засідання ініціативної групи зі скликання і проведення Загальних зборів членів (засновників) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва" у складі 19 осіб (членів (засновників) СГК "Діброва"), на якому прийнято рішення про проведення 01.07.2021 об 11:00год. загальних зборів членів (засновників) СГК "Діброва", оформлене протоколом №1 (а.с. 92-93, т.1). На цих же зборах вирішено винести на порядок денний майбутніх Загальних зборів членів (засновників) СГК "Діброва" наступні питання:

1. Про обрання голови та секретаря Загальних зборів членів (засновників) СГК "Діброва".

2. Про звільнення Голови правління СГК "Діброва".

3. Про призначення Голови правління СГК "Діброва".

4. Про виключення зі складу членів (засновників) СГК "Діброва" у зв`язку зі смертю.

5. Про надання повноважень на проведення реєстраційних дій.

Повідомлення про проведення загальних зборів було направлено 35 засновникам (а.с. 87-91, т.1) та керівнику кооперативу - Коваленку Миколі Васильовичу (позивач) (а.с. 94, т.1), а також опубліковане в газеті "Слово Полісся" (випуск за 18.06.2021) (а.с. 95, т.1).

01.07.2021 відбулися загальні збори членів (засновників) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва", про що свідчить наявний в матеріалах справи протокол №1/2021 (а.с. 37-40, т.1).

Відповідно до протоколу №1/2021 від 01.07.2021 та реєстру присутніх осіб на загальних зборах членів (засновників) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва" (а.с. 41-46, т.1) на зборах були присутні 29 осіб, з них 10 членів (засновників) особисто, решту членів (засновників) представляли особи на підставі відповідних довіреностей (а.с. 99-120, т.1).

З протоколу загальних зборів членів (засновників) СГК "Діброва" №1/2021 від 01.07.2021 вбачається, що на даних зборах були прийняті наступні рішення з питань порядку денного:

1. Обрано головою загальних зборів Костюка Петра Васильовича , секретарем - Пилипенка Андрія Олександровича - представника Костюка Віктора Петровича .

2. У зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків керівника СГК "Діброва" припинено повноваження і звільнено з посади керівника СГК "Діброва" Коваленка Миколу Васильовича з 01.07.2021 (на підставі ст.29 Статуту СГК "Діброва", ст.13 Закону України "Про кооперацію", ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України). Зобов`язано Коваленка Миколу Васильовича в триденний строк з дня проведення даних зборів передати новому керівнику СГК "Діброва" печатки, штампи, оригінали установчих документів, протоколи, накази СГК "Діброва" (статут, свідоцтво про державну реєстрацію, довідку ЄДРПОУ та інші довідки про взяття підприємства на облік), а також інші фінансово-господарські, податкові, банківські документи підприємства.

3. Призначено на посаду Голови правління СГК "Діброва" Костюка Петра Васильовича з 02.07.2021.

4. Виключено зі складу членів (засновників) СГК "Діброва", у зв`язку зі смертю, 14 осіб згідно вказаного переліку.

5. Повноваження зі здійснення заходів щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДРПОУ, пов`язані зі зміною керівника та зміною складу (кількості) членів (засновників) СГК "Діброва" доручено Костюку Петру Васильовичу .

За кожне з прийнятих рішень віддали свій голос 28 членів кооперативу.

Також, у матеріалах справи міститься наказ №2-к від 02.07.2021 "По особовому складу" Голови правління СГК "Діброва" про звільнення Коваленка М.В. з посади Голови правління (керівника) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва" (а.с. 34, т.1).

Вважаючи прийняті загальними зборами членів (засновників) СГК "Діброва" рішення, оформлені протоколом №1/2021 від 01.07.2021, неправомірними, а свої права в результаті прийнятих рішень порушеними, Коваленко Микола Васильович звернувся до суду з позовом щодо визнання недійсними рішень загальних зборів членів (засновників) СГК "Діброва", оформлених протоколом №1/2021 від 01.07.2021, про припинення повноважень та звільнення його з посади керівника Сільськогосподарського кооперативу "Діброва"; скасування наказу №2-к від 02.07.2021 "По особовому складу" Голови правління СГК "Діброва" про звільнення Коваленка М.В. з посади Голови правління (керівника) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва"; поновлення останнього на посаді Голови Сільськогосподарського кооперативу "Діброва".

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За положеннями ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.4 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Варто зазначити, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах;

- відсутність протоколу загальних зборів, підписаного головою і секретарем зборів.

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої, зокрема, законодавством про кооперацію.

Відповідно до ст.114-1 Господарського кодексу України для провадження спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб фізичні та/або юридичні особи, які є виробниками сільськогосподарської продукції, можуть у порядку, встановленому законом, утворювати сільськогосподарські кооперативи, а сільськогосподарські кооперативи - сільськогосподарські кооперативні об`єднання. Відносини, пов`язані із створенням та діяльністю сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських кооперативних об`єднань, регулюються цим Кодексом, Законом України "Про сільськогосподарську кооперацію" та іншими законами.

За змістом ч.2 ст.5 Закону України "Про кооперацію" правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування сільськогосподарської кооперації, порядок утворення і діяльності сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських кооперативних об`єднань визначаються Законом України "Про сільськогосподарську кооперацію".

Так, 15.08.2020 набрав чинності Закон України "Про сільськогосподарську кооперацію" №819-IX від 21.07.2020, який введений в дію 15.11.2020 та який був чинний станом на день прийняття спірних рішень.

Згідно Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" сільськогосподарські виробничі кооперативи, сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи та утворені відповідно до Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" від 17 липня 1997 року № 469/97-ВР кооперативні об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, зареєстровані на день набрання чинності цим Законом, підлягають перереєстрації у сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання відповідно протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Сільськогосподарські виробничі кооперативи, сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи та утворені відповідно до Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" кооперативні об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, зареєстровані на день набрання чинності цим Законом, зберігають всі права та обов`язки, які вони мали відповідно до законів України "Про кооперацію" та "Про сільськогосподарську кооперацію" від 17 липня 1997 року № 469/97-ВР на день набрання чинності цим Законом, до моменту їх перереєстрації, але не більше трьох років.

Положення статутів таких кооперативів та об`єднань, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству, чинному до дня набрання чинності цим Законом, до моменту перереєстрації таких кооперативів та об`єднань, але не більше трьох років.

Оскільки, Статут СГК "Діброва" не був приведений у відповідність до норм Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" (в редакції Закону України від 20.11.2012 №5495-VI та Закону України "Про кооперацію" (в редакції станом на 19.01.2013), а тому до набрання чинності Законом України №819-IX від 21.07.2020, у спірних питаннях підлягали застосуванню положення вищевказаних законів.

Отже, до правовідносин щодо оскарження рішень загальних зборів членів (засновників) сільськогосподарського кооперативу "Діброва" не підлягають застосуванню положення Статуту, які суперечать чинному законодавству про кооперацію, а застосовуються приписи Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" №819-IX від 21.07.2020.

Так, ч.6 ст.16 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що позачергові загальні збори сільськогосподарського кооперативу скликаються на вимогу не менше однієї третини його членів або на вимогу ревізійної комісії (ревізора) чи спостережної ради (за наявності). Позачергові загальні збори сільськогосподарського кооперативу мають бути скликані протягом 20 днів з дня подання такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) сільськогосподарського кооперативу скликання позачергових загальних зборів сільськогосподарського кооперативу такі збори можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

Як судом зазначалося вище, 16.06.2021 відбулось засідання ініціативної групи зі скликання і проведення Загальних зборів членів (засновників) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва" у складі 19 осіб (членів (засновників) СГК "Діброва"), на якому прийнято рішення про проведення 01.07.2021 об 11:00год. загальних зборів членів (засновників) СГК "Діброва", оформлене протоколом №1 (а.с. 92-93, т.1), та визначено перелік питань, які розглядатимуться на порядку денному майбутніх Загальних зборів членів (засновників) СГК "Діброва".

При цьому, повідомлення про проведення загальних зборів було направлено 35 засновникам (а.с. 87-91, т.1) та керівнику кооперативу - К о в а л е н к у М и к о л і В а с и л ь о в и ч у, яке останнім отримано 19.06.2021, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення (а.с. 94, т.1), а також опубліковане в газеті "Слово Полісся" (випуск за 18.06.2021) (а.с. 95, т.1).

Таким чином, позивач належним чином був повідомлений про проведення позачергових загальних зборів сільськогосподарського кооперативу.

Загальні збори сільськогосподарського кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо в них беруть участь більше половини членів сільськогосподарського кооперативу, а збори уповноважених представників - за умови присутності не менше двох третин уповноважених представників (ч.12 ст.16 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію").

Згідно ч.14, 15 ст.16 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" рішення загальних зборів сільськогосподарського кооперативу про внесення змін до статуту, про внесення змін до Правил внутрішньогосподарської діяльності, про вступ до сільськогосподарського кооперативного об`єднання або вихід із нього, про реорганізацію або ліквідацію сільськогосподарського кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосували не менш як дві третини членів такого кооперативу (уповноважених представників), які беруть участь у загальних зборах сільськогосподарського кооперативу, якщо більша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення, не передбачена статутом такого кооперативу.

Рішення з питань, не передбачених частиною чотирнадцятою цієї статті, приймаються простою більшістю голосів членів сільськогосподарського кооперативу (уповноважених представників), які беруть участь у загальних зборах сільськогосподарського кооперативу, якщо більша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення, не передбачена статутом такого кооперативу.

З наявної в матеріалах справи довідки Дубрівської сільської ради №503 від 26.05.2021, виданої на підставі картотеки реєстраційного обліку сільської ради, вбачається, що з 54 засновників (членів) СГК "Діброва", 14 засновників (членів) кооперативу померли (а.с. 96-98, т.1).

Таким чином, загальна кількість членів на час проведення зборів становила 40 осіб і для проведення загальних зборів достатньо було присутності 21 особи, а присутніми були 29 осіб (що, у свою чергу, є більше половини і від кількості 54 членів).

Варто зауважити, що ч.1 ст.13 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" визначено п і д с т а в и припинення членства в сільськогосподарському кооперативі, а саме: добровільний вихід на підставі поданої заяви; несплата внесків та вкладу у порядку та розмірах, визначених відповідно до статуту сільськогосподарського кооперативу; припинення участі в господарській діяльності сільськогосподарського кооперативу протягом шести місяців поспіль, якщо більший строк не встановлено статутом сільськогосподарського кооперативу; смерть члена кооперативу - фізичної особи, визнання її померлою або безвісно відсутньою; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності сільськогосподарського кооперативу.

Разом з тим, п о р я д о к припинення членства в сільськогосподарському кооперативі передбачено ч.2 ст.13 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію", згідно яких за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, правління (голова) сільськогосподарського кооперативу приймає вмотивоване рішення з рекомендацією про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі. Рішення про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі приймається загальними зборами такого кооперативу з урахуванням рекомендації правління (голови) сільськогосподарського кооперативу.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до п.10 ч.2 ст.16 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" до виключної компетенції загальних зборів сільськогосподарського кооперативу належить прийняття нових членів та п р и п и н е н н я членства в сільськогосподарському кооперативі, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 11 та частиною третьою статті 13 цього Закону.

Так, статутом сільськогосподарського кооперативу може бути передбачено, що рішення про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі приймається правлінням (головою) сільськогосподарського кооперативу. Рішення правління про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі може бути оскаржено особою, стосовно якої прийнято відповідне рішення, до загальних зборів сільськогосподарського кооперативу (ч.3 ст.13 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію").

Водночас, з наявного в матеріалах справи Статуту СГК "Діброва" (а.с. 52-64, т.1) вбачається, що згідно пп.и) ч.1 ст.24 прийняття рішення про виключення з членів кооперативу є компетенцією Загальних зборів.

Таким чином, припинення членства у СГК "Діброва" з підстав, зокрема, припинення участі в господарській діяльності сільськогосподарського кооперативу (зокрема, й трудової), чи смерті члена кооперативу - фізичної особи, визнання її померлою або безвісно відсутньою, можливе лише внаслідок прийняття рішення з даного питання Загальними зборами сільськогосподарського кооперативу.

Проте, доказів прийняття таких рішень загальними зборами щодо припинення членства засновників кооперативу-відповідача, окрім померлих осіб, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене вище, суд критично оцінює доводи позивача та посилання останнього на податкову звітність за 2015, 2016 роки про перебування у трудових відносинах з СГК "Діброва" лише його (а.с. 68-70, т.1), щодо автоматичного припинення членства у сільськогосподарському кооперативі відповідних осіб через припинення їх трудових відносин з відповідачем.

Натомість, суд звертає увагу на те, що сам факт перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем не свідчить про його членство в СГК "Діброва", яке згідно ч.2 ст.10 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" підтверджується посвідченням про членство у сільськогосподарському кооперативі, наявність якого останнім не підтверджено.

Щодо питання участі частини членів СГК "Діброва" у загальних зборах 01.07.2021 через уповноважених осіб суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно, ч.10 ст.15 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" передбачено, що загальні збори сільськогосподарського кооперативу у випадках, передбачених статутом сільськогосподарського кооперативу, можуть бути проведені шляхом проведення загальних зборів уповноважених представників. Кількість членів сільськогосподарського кооперативу, які мають право делегувати одного уповноваженого представника, та порядок його делегування визначаються статутом такого кооперативу.

Тобто, аналіз даної норми дозволяє зробити висновок про те, що уповноважені кооперативу обираються на зборах членів у відповідній пропорційності до кількості членів сільськогосподарського кооперативу.

Загальні збори сільськогосподарського кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо в них беруть участь більше половини членів сільськогосподарського кооперативу, а збори уповноважених представників - за умови присутності не менше двох третин уповноважених представників (ч.12 ст.16 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію").

Таким чином, проведення зборів уповноважених представників кооперативу передбачає наявність іншого порядку визначення кворуму.

Отже, інститут уповноважених представників сільськогосподарського кооперативу відрізняється від загальних зборів членів кооперативу за своєю правовою природою, порядком формування та прийняття відповідних рішень.

Водночас, ч.5 ст.245 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреність на право участі та голосування на загальних зборах, видана фізичною особою, посвідчується у порядку, визначеному законодавством.

Абзацом 4 частини 3 статті 245 Цивільного кодексу України встановлено, що довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.

Так, відповідно до протоколу від 01.07.2021 та реєстру присутніх осіб, для участі у зборах зареєструвались 29 осіб (а.с. 37-46, т.1).

Згідно реєстру присутніх осіб на загальних зборах інтереси п`ятнадцяти членів кооперативу представляли особи, які діяли за довіреностями, посвідченими секретарем Дубрівської сільської ради Баранівського району.

Дослідивши зміст, наданих відповідачем копій довіреностей (а.с.97-118, т.1), суд встановив, що вказаними довіреностями засновники (члени) уповноважили довірених осіб на участь в загальних зборах кооперативу, на голосування з будь-яких питань порядку денного, підписувати протоколи загальних зборів, статут Товариства в новій редакції та інші необхідні документи тощо.

Таким чином, вказані довіреності не надають довіреним особам повноважень на управління і розпорядження корпоративними правами засновників СГК "Діброва", тому правомірно посвідчені органом місцевого самоврядування і є такими, що прирівнюються до нотаріально посвідчених.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача про нікчемність довіреностей, виданих на представництво інтересів засновників (членів) СГК "Діброва", підписаних секретарем Дубрівської сільської ради, не знаходять свого обґрунтування, тому не беруться судом до уваги.

Крім того, посилання позивача на скасування однієї з довіреностей за день до проведення загальних зборів не спростовує той факт, що при цьому кількість осіб, які брали участь у зборах залишається більше 50% членів СГК "Діброва.

Отже, позачергові загальні збори членів (засновників) кооперативу проведено за участі 29 осіб, що є більшістю від загальної кількості засновників (кворум), а тому збори є правомочними.

Щодо доводів позивача про не затвердження загальними зборами порядку денного, слід вказати, що на порядок денний зборів 01.07.2021 було винесено ті ж питання, які опубліковані в оголошенні про проведення загальних зборів, а тому додаткового затвердження списку питань, який виносився на порядок денний не потребувалося.

Окрім того, Закон України "Про сільськогосподарську кооперацію" не містить положень щодо обов`язкового затвердження порядку денного на загальних зборах.

З огляду на вищенаведене, позивачем не доведено наявності безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів від 01.07.2021, а тому при вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з і н ш и м и порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, суд повинен оцінити наскільки порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення, а також встановити факт порушення прийнятими рішеннями прав та законних інтересів позивача.

Щодо посилань позивача на прийняття загальними зборами СГК "Діброва" рішення про звільнення його з неіснуючої посади - голови правління кооперативу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З оспорюваного рішення загальних зборів СГК "Діброва" від 01.07.2021 вбачається, зокрема, що повноваження Коваленка Миколи Васильовича як керівника СГК "Діброва" припинено і звільнено його з даної посади з 01.07.2021 (а.с. 37-40, т.1).

Наказом №2-к від 02.07.2021 "По особовому складу" Голови правління СГК "Діброва" звільнено Коваленка М.В. з посади Голови правління (керівника) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва" (а.с. 34, т.1).

Варто зазначити, що за змістом ч.1 ст.17 Закон України "Про сільськогосподарську кооперацію" виконавчим органом сільськогосподарського кооперативу є правління або г о л о в а сільськогосподарського кооперативу.

Правління ( г о л о в а ) сільськогосподарського кооперативу підзвітне загальним зборам такого кооперативу і несе перед ними відповідальність за ефективність діяльності сільськогосподарського кооперативу.

При цьому, зі статті 22 Статуту СГК "Діброва" вбачається, що до органів управління даного кооперативу належить, зокрема, правління кооперативу.

Водночас, згідно ч.1 ст.29 Статуту відповідача г о л о в а кооперативу є к е р і в н и к о м кооперативу і о ч о л ю є п р а в л і н н я.

Тобто, з наведеного вбачається, що голова СГК "Діброва" є одночасно і керівником даного кооперативу, і головою правління (у разі його існування).

Таким чином, доводи позивача про звільнення його з неіснуючої посади, спростовуються вищевикладеним.

Крім того, суд зауважує, що фактичною підставою припинення повноважень та звільнення позивача із займаної посади в оспорюваному рішення загальних зборів СГК "Діброва" зазначено: "неналежне виконання своїх обов`язків керівника СГК "Діброва"", а правовою - "ст.29 Статуту СГК "Діброва", ст.13 Закону України "Про кооперацію", ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України".

Відповідно до ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У рішенні Конституційного Суду України №1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України, зокрема, зазначено, що управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 Цивільного кодексу). У товариствах, в яких законом передбачено утворення виконавчого органу, здійснення управлінської діяльності покладено на нього. У статті 99 Цивільного кодексу визначені засадничі положення щодо порядку утворення, діяльності, назви цього органу, його компетенції, способу усунення від виконання обов`язків осіб, які належать до його складу. Вказані норми наведені в главі 7 "Загальні положення про юридичну особу" Цивільного кодексу і відповідно до приписів частини четвертої статті 83 цього кодексу застосовуються до всіх товариств, якщо інші правила для окремих видів товариств не встановлені законом.

Усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов`язків (частина третя статті 99 Цивільного кодексу) або відсторонення голови виконавчого органу товариства від виконання повноважень за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі статті 46 Кодексу законів про працю. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання ним обов`язків міститься не в приписах Кодексу законів про працю, а у статті 99 Цивільного кодексу, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

У зв`язку з цим, "усунення" відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу в межах корпоративних відносин з товариством повноважень у сфері управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлено специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 Цивільного кодексу треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством.

Позивач в якості обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається, у тому числі, на зміст п.і) ч.1 ст.24 Статуту СГК "Діброва", за змістом якого загальні збори розглядають та приймають рішення про дострокове звільнення (відкликання) голови кооперативу в разі порушення ним с т а т у т н и х в и м о г.

Так, зокрема, згідно ч.1 ст.29 Статуту відповідача голова кооперативу обирається загальними зборами з і с к л а д у ч л е н і в к о о п е р а т и в у строком на три роки.

Водночас, як судом зазначалося вище, Коваленко М.В. не є ні засновником, ні членом СГК "Діброва", оскільки сам факт перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем не свідчить про його членство в СГК "Діброва", яке згідно ч.2 ст.10 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" підтверджується посвідченням про членство у сільськогосподарському кооперативі, наявність якого останнім не підтверджено, і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Крім того, належне виконання головою кооперативу покладених на нього обов`язків за своєю суттю є безпосередньою вимогою за Статутом відповідача.

Таким чином, суд вважає правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийняття загальними зборами від 01.07.2021 рішення припинення повноважень Коваленка Миколи Васильовича як керівника СГК "Діброва" і звільнення його з даної посади з 01.07.2021.

Щодо посилань позивача, в якості заперечень проти позову, стосовно прийняття оспорюваного рішення загальних зборів від 01.07.2021 шляхом відкритого голосування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.16 ст.16 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" рішення загальних зборів сільськогосподарського кооперативу приймається відповідно до його статуту шляхом відкритого або таємного голосування.

Так, згідно ст.26 Статуту рішення зборів приймаються шляхом відкритого або таємного голосування. Таємне голосування проводиться при о б р а н н і голови, членів правління кооперативу.

Водночас, позивачем заявлено вимогу, зокрема, про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1/2021 від 01.07.2021, в частині п р и п и н е н н я його п о в н о в а ж е н ь та з в і л ь н е н н я з посади керівника СК "Діброва".

Проте, для вирішення питання про звільнення голови кооперативу ні Статутом відповідача, ні чинним законодавством не передбачена процедура таємного голосування.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1/2021 від 01.07.2021, про припинення повноважень Коваленка М.В. та звільнення його з посади керівника СК "Діброва" є недоведеною та необґрунтованою, а відтак - не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про скасування наказу про звільнення його з посади голови правління СК "Діброва" та поновлення на посаді, суд зазначає наступне.

Як судом згадувалося вище, у матеріалах справи міститься наказ №2-к від 02.07.2021 "По особовому складу" Голови правління СГК "Діброва" про звільнення Коваленка М.В. з посади Голови правління (керівника) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва" (а.с. 34, т.1).

Підставою даного наказу вказано: "Протокол №1/2021 від 01.07.2021 Загальних зборів членів (засновників) Сільськогосподарського кооперативу "Діброва".

Тобто, вимоги позивача про скасування наказу про звільнення його з посади голови правління СК "Діброва" та поновлення на посаді за своєю природою є похідними від вимоги щодо оскарження рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1/2021 від 01.07.2021.

Враховуючи факт відмови суду в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1/2021 від 01.07.2021, про припинення повноважень Коваленка М.В. та звільнення його з посади керівника СК "Діброва", суд відмовляє в задоволенні позову і в цій частині.

Варто зауважити, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України", зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1/2021 від 01.07.2021, про припинення повноважень позивача та звільнення його з посади керівника СК "Діброва", скасування наказу про звільнення з посади голови правління СК "Діброва" і поновлення на посаді не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, зокрема, відмову в задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.09.22

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3 - відповідачу та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3