ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.09.2022 Справа № 908/1764/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., розглянувши заяву вих. № б/н від 31.08.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіф Інвест» (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Домобудівна, буд. 25А; ) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72, ) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

12.09.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла письмова заява за вих. № б/н від 31.08.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіф Інвест» про видачу судового наказу щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» грошової заборгованості за договорами поставки від 06.08.2020 № 20/2020/2989, від 08.11.2021 № 20/2021/4585 та від 06.12.2021 № 20/2021/5034 у сумі 125493,29 грн., що складається з суми основної заборгованості за договорами 111948,00 грн., 3% річних 1622,83 грн., інфляційних збитків 11922,46 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 вказану заяву передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Також, згідно з ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України).

Водночас, відповідно до норм п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, підставою для відмови у видачі наказу є встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.

Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Разом з тим, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України, належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

У заяві заявник посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Скіф Інвест» та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» договорів поставки від 06.08.2020 № 20/2020/2989, від 08.11.2021 № 20/2021/4585 та від 06.12.2021 № 20/2021/5034, предметом яких є ресурси, які постачальник зобов`язується (передати) поставити покупцю (боржнику), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити ресурси згідно з умовами договору. Покупець (боржник) здійснив замовлення ресурсів, що перелічені у заяві. Ресурси за вказаними замовленнями були поставлені покупцю відповідно до умов договорів, що підтверджується, зокрема, наступними документами: за замовленням № 4 від 17.12.2021 рахунком 34404 від 17.12.2021, видатковою накладною № 1227 від 28.12.2021 та ТТН № 011000967 від 28.01.2022; за замовленням № 7 від 31.01.2022 рахунком 327 від 31.01.2022, видатковою накладною № 1367 від 01.01.2022 та ТТН № 011001019 від 31.01.2022.

Проте, у порушення ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви не додано видаткової накладної № 1227 від 28.12.2021 та видаткової накладної № 1367 від 01.01.2022.

Фактично до заяви додано копію видаткової накладної № 1227 від 28.01.2022 та копію видаткової накладної № 1367 від 01.02.2022.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що за змістом ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі.

Відтак, за наслідками розгляду відповідної заяви, поданої в порядку розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України «Наказне провадження», судом може бути видано один судовий наказ про стягнення грошової заборгованості за одним договором. Розділом ІІ Господарського процесуального кодексу України, яким встановлено порядок здійснення судочинства в порядку наказного провадження, не передбачено можливості об`єднання в одній заяві про видачу судового наказу вимог до того ж самого боржника, що виникли більш ніж за одним договором, тобто вимог, що виникли з різних підстав та не пов`язані поданими доказами.

Отже, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, що виникає за певним конкретним договором на підставі доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. В межах одного наказного провадження можуть бути заявлені вимоги тільки за одним договором.

У даному випадку, заявником заявлено вимоги за трьома різними договорами поставки від 06.08.2020 № 20/2020/2989, від 08.11.2021 № 20/2021/4585 та від 06.12.2021 № 20/2021/5034, за якими (за кожним окремо) виставлялися рахунки та здійснювалися поставки.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє на підставі п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України Товариству з обмеженою відповідальністю «Скіф Інвест» у видачі судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» грошової заборгованості у розмірі 125493,29 грн.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 152, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Скіф Інвест» у видачі судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» грошової заборгованості у розмірі 125493,29 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала підписана 14.09.2022.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Копію даної ухвали направити стягувачу та боржнику за заявою.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Суддя О.В. Ярешко