ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 Справа № 917/109/22

м.Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована сервісна компанія", вул.Ковпака, 17, кв.54, м.Київ, 03150

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4", вул.Котляревського, 22Б, м.Полтава, 36020

про стягнення 203782,79грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована сервісна компанія" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4" про стягнення заборгованості за Договором надання послуг №28/08/18 від 28.08.2018 у розмірі 203782,79грн., у т.ч. 121161,28грн. - сума основного боргу, 11347,00грн. - 3% річних, 45189,17грн. - пені та 26085,34грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору надання послуг №28/08/18 від 28.08.2018 в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.02.2022 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 01.03.2022.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 03.02.2022 про відкриття провадження у справі, від 01.03.2022, від 12.05.2022 про відкладення провадження, від 07.06.2022 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті були направлені судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул.Котляревського, 22Б, м.Полтава, 36020

Проте, вищенаведені відправлення були повернуті підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення відповідачу з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси учасників справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Зокрема, згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач в установлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.07.2022.

Ухвалою від 07.07.2022 суд відклав розгляд справи на 16.08.2022.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

28.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована сервісна компанія" (надалі - Виконавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4" (надалі - Замовник, Відповідач) було укладено Договір надання послуг №28/08/18 (надалі -Договір).

Згідно пунктів 1.1., 2.1. вказаного Договору, Замовник доручає, а Виконавець надає по заявці Замовника в обумовлений термін послуги спеціальною та тампонажною технікою у кількості та в терміни згідно замовлення.

Відповідно до п. 3.1. Договору Змовник оплачує виконані роботи на умовах, передбачених цим Договором. Надає вихідні дані, необхідні для виконання робіт.

Пунктом 3.9. Договору передбачений обов`язок Замовника своєчасно проводити оплату за надані послуги.

Відповідно до п. 4.1. Договору, підставою для виділення техніки є заявки Замовника, в яких зазначаються характер і необхідні технологічні параметри виконуваних робіт та маршрут руху техніки (з зазначенням відстані).

Пунктами 4.2.-4.3. Договору визначено порядок надання послуг на підставі заявок, а саме: заявки подаються Замовником в письмовій формі на електронну пошту за підписом відповідальної особи. Заявки на надання техніки для проведення робіт подаються за 48 годин до початку робіт.

Згідно з п. 4.14. Договору, фактичний обсяг наданих послуг підтверджується актом- нарядом, складеним у двох примірниках і підписаним уповноваженими представниками Замовника і Виконавця (Додаток 2)

Відповідно до п. 4.15. Договору, Виконавець надає Замовнику на підписання Акт здачі - приймання наданих послуг, оформлений на підставі даних, зазначених в акті-наряді щодо фактично наданих послуг, не пізніше 10 днів з моменту підписання Замовником акту-наряду. Замовник протягом 5 днів з дня отримання Акту здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний направити Виконавцю підписаний Акт здачі-приймання наданих послуг або , вмотивовану відмову від прийняття.

У відповідності до п. 5.1. Договору вартість наданих послуг визначається згідно тарифів на послуги спецтехніки, які наведено в Додатку № 1 до даного Договору, який є невід`ємною його частиною.

П. 5.2. Договору передбачено, що Замовник оплачує Виконавцю згідно умов Договору:

1) вартість пробігу техніки;

2) час надання послуг техніки;

3) час чергування техніки на об`єкті.

Замовник сплачує вартість чергування спецтехніки по факту.

П. п. 5.4.-5.6. передбачено, що оплата за надані послуги здійснюється Замовником у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця, в наступному порядку: Замовник здійснює попередню оплату у розмірі 50 % вартості замовленого обсягу послуг спецтехніки Виконавця згідно розрахунку Виконавця на підставі отриманого рахунку Виконавця. У разі необхідності залучення Виконавцем спецтехніки субпідрядних організацій, Замовник сплачує попередню оплату у розмірі 100% вартості послуг спецтехніки субпідрядних організацій та 50% вартості замовленого обсягу послуг спецтехніки Виконавця згідно розрахунку Виконавця на підставі отриманого рахунку Виконавця. Різницю між попередньої оплатою та фактично наданих послуг Замовник здійснює на протязі 5 банківських днів підписання акту приймання-передачі наданих послуг Виконавця.

Замовник в п`ятиденний термін з моменту надання Виконавцем акту приймання-передачі наданих послуг підписує даний акт або надає вмотивовану відмову у підписанні. В іншому разі послуги вважаються прийнятими в повному обсязі, а їх вартість підлягає сплаті.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що Договір вступає в силу з дати його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2018 року включно, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання. У випадку, якщо за 10 (десять) календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не повідомить іншу Сторону письмово про відмову від подальшого продовження строку дії Договору, Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік. Кількість таких пролонгацій не обмежується.

У свою чергу, згідно п. 6.1. Договору всі суперечки та розбіжності, що виникають між Сторонами в ході виконання договору, або в зв`язку з ним, вирішуються Сторонами шляхом переговорів.

Сторони несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за цим Договором згідно чинного законодавства України.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору ТОВ "Спеціалізована сервісна компанія" було надано в повному обсязі послуги ТОВ "Інтеграл-4" на загальну суму 1 115 388, 00 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін без зауважень і заперечень відповідними Актами здачі-приймання робіт №49 від 29.09.2018, № 60 від 09.10.2018, № 75 від 12.11.2018 та № 79 від 16.11.2018.

Відповідач послуги прийняв, але оплатив їх вартість частково на загальну суму 994 226,72 грн., що підтверджується наданим Актом звірки-взаєморозрахунків та карткою-рахунком 361.

Згідно заявок за вих. № 10/09-5 від 10.09.2018 та № 27/09-1 від 27.09.2018 щодо замовлення тампонажної техніки, Актів-нарядів № 131, № 132, № 133, № 134 від 29.09.2018, підписаного Акту надання послуг № 49 від 29.09.2018, з урахуванням попередньої оплати (авансу) 20.09.2018 у розмірі 300 000,00 грн., оплата від ТОВ "Інтеграл-4" надійшла на розрахунковий рахунок ТОВ "Спеціалізована сервісна компанія" 02.10.2018 у сумі 50 533,92 грн. з ПДВ, що свідчить про повну сплату послуг згідно вказаного Акту.

Згідно заявок за вих. № 04/10-2 від 04.10.2018 та № 08/11-2 від 08.11.2018 щодо замовлення тампонажної техніки, Актів-нарядів № 133 від 08.10.2018, № 148 від 10.11.2018, рахунків на оплату № 59 від 09.10.2018 на суму 273 358,32 грн. з ПДВ та № 74 від 12.11.2018 на суму 176 334,48 грн. з ПДВ, підписаних Актів надання послуг № 60 від 09.10.2018 та № 75 від 12.11.2018, з урахуванням попередньої оплати (авансу) 02.10.2018 у розмірі 100 000,00 грн., оплати 10.10.2018 у розмірі 173 358,32 грн., оплати 08.11.2018 у розмірі 100 000,00 грн., попередньої оплати (авансу) 08.11.2018 у розмірі 44 000,00 грн., оплати 30.11.2018 у розмірі 176 335,48 грн. ТОВ "Інтеграл-4" також повністю розрахувалося за послуги згідно вказаних Актів № 60 та № 75.

Згідно заявки щодо надання тампонажної техніки, Акту-наряду № 151 від 15.11.2018, рахунку на оплату № 78 від 16.11.2018, підписаного Акту надання послуг № 79 від 16.11.2018, з урахуванням 144 000,00 грн. попередньої оплати, оплата від ТОВ "Інтеграл-4» надійшла на розрахунковий рахунок ТОВ "Спеціалізована сервісна компанія" 24.09.2019 з ЦДВ. Усупереч вимогам Договору, жодних інших оплат ТОВ "Інтеграл-4" згідно Акту наданих послуг не здійснило.

Претензій та зауважень від ТОВ "Інтеграл-4" щодо виконання робіт не надходило, послуги (роботи) вважаються такими, що надані (виконані) належним чином.

Отже, в порушення умов договору Відповідач перед Позивачем свої зобов`язання з оплати виконаних робіт не виконав, заборгованість не сплатив, унаслідок чого утворилася прострочена заборгованість у розмірі 121161,28 грн. (сто двадцять одну тисячу сто шістдесят одну грн. 28 коп.) з ПДВ.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 121161,28грн., 11347,00грн. - 3% річних, 45189,17грн. - пені та 26085,34грн. - інфляційних витрат.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 даного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Спеціалізована сервісна компанія" послуги були надані належним чином у повному обсязі, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін без зауважень і заперечень відповідними Актами здачі-приймання робіт. Проте, всупереч вимогам договору, свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги відповідач виконав не в повному обсязі. Відповідно до наданих позивачем доказів, відповідач розрахувався за надані послуги частково

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором надання послуг № 28/08/18 від 28.08.2018.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 121161,28грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу за договором № 27-18 про надання послуг з проведення рекламної (их) кампанії (й) від 25.01.2018 в сумі 9320,00 грн., суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача даної суми заборгованості за договором належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі несвоєчасного проведення розрахунку за надані послуги Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач нарахував відповідачеві пеню у розмірі 45189,17грн. Так, за період з 01.12.2018 по 24.04.2019 сума нарахованої пені становить 24309,59грн. та за період з 25.04.2019 по 26.10.2019 сума пені становить 20879,58грн. ( з урахуванням сплати відповідачем боргу 24.04.2019 у сумі 50000,00грн.).

Також, позивачем нараховано відповідачу 3% річних у розмірі 11347,00грн. Так, за період з 01.12.2018 по 24.04.2019 сума нарахованих 3% річних становить 2026,00грн. та за період з 25.04.2019 по 16.11.2019 у розмірі 9321,00грн. ( з урахуванням сплати відповідачем боргу 24.04.2019 у сумі 50000,00грн.).

Також, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати у розмірі 26085,34грн. Так, за період грудень 2018 - квітень 2019 сума нарахованих інфляційних втрат становить 7309,05грн. та за період травень 2019 - листопад 2021 сума нарахованих інфляційних втрат становить 18776,29грн. ( з урахуванням сплати відповідачем боргу 24.04.2019 у сумі 50000,00грн.).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат . та 3 % річних, суд вважає його таким, що відповідає приписам чинного законодавства, не перевищує розрахованого судом розміру та у зв`язку з чим також підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що за частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки сторони у даній справі не заявляли про застосування позовної давності щодо стягнення нарахованих сум пені, питання щодо спливу строку позовної давності до таких вимог та відповідних наслідків такого спливу судом не розглядається.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження оплати наданих послуг чи нарахованих штрафних санкцій і компенсаційних виплат.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе грошові обов`язки за договором, позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням наведеного.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4" (вул.Котляревського, 22Б, м.Полтава, 36020 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована сервісна компанія" ( вул.Ковпака, 17, кв.54, м.Київ, 03150, ) заборгованість за Договором надання послуг №28/08/18 від 28.08.2018 у розмірі 203782,79грн., у т.ч. 121161,28грн. - сума основного боргу, 11347,00грн. - 3% річних, 45189,17грн. - пені та 26085,34грн. - інфляційні втрати та 3056,74грн.судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв"язку з перебуванням судді у відпустці повне рішення складено та підписано: 12.09.2022

Суддя Кльопов І.Г.