ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" вересня 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/560/20(902/301/21)

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Фермерського господарства "Ланецького" (код 36244177, вул. Центральна, буд. 2, с. Плисків, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22252)

до: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

до: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

про визнання недійсним рішення засновників ФГ "Ланецького", визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02.04.2020

в межах справи № 902/560/20

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Браїлівське" (вул. Центральна, 6-А, с. Даньківка, Тульчинський район, Вінницька область, 23610)

до: Фермерського господарства "Ланецького" (вул. Центральна, 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252)

про визнання банкрутом

за участю секретаря судового засідання: Шейкіної М.О.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/560/20(902/301/21) за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Ланецького", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Рішення засновників ФГ "Ланецького", оформленого Рішенням № 25032020 від 25 березня 2020 року, на підставі якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи за реєстраційним номером № 3000414 від 27.03.2020 року та за реєстраційним номером № 4000414 від 27.03.2020 року; визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнового комплексу ФГ "Ланецького" від 02 квітня 2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. 02 квітня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1867, на підставі якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за реєстраційним номером № 8000414 від 04.04.2020 року; визнання недійсними Рішення засновників ФГ "Ланецького", на підставі якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за реєстраційним номером № 9000414 від 06.04.2020 року.

Ухвалою суду від 21.07.2021 року залучено до участі в справі № 902/560/20 (902/301/21) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 .

Вказаною ухвалою суду, також закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/560/20(902/301/21) для судового розгляду по суті на 10.09.2021 року.

Ухвалою суду від 10.09.2021 розгляд справи по суті відкладено на 30.09.2021 року.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 11.10.2021 року.

На підставі заяви судді Лабунської Т.І. від 04.10.2021 року справу № 902/560/20(902/301/21) за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Ланецького", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Рішення засновників ФГ "Ланецького" передано для розгляду в межах справи № 902/560/20 про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького".

Згідно Розпорядження Керівника апарату суду від 04.10.2021 року здійснено повторний автоматизований справи № 902/560/20(902/301/21), за результатами якого справу передано на розгляд судді Міліціанову Р.В.

Ухвалою суду від 11.10.2021 року справу № 902/560/20(902/301/21) прийнято до провадження новим складом суду. Призначено у справі повторне підготовче провадження. Також, даною ухвалою, призначено підготовче засідання на 04.11.2021 року.

11.01.2021 року позивачем подано до суду заяву про зміну предмету позову (вх. №01-34/300/22), у якій позивач просить суд:

1) визнати недійсними рішення засновників ФГ "Ланецького", оформлені Рішенням № 25032020 від 25.03.2020 року, а саме рішення про:

- звільнення ОСОБА_1 з посади голови ФГ "Ланецького";

- призначення ОСОБА_3 (керівником) Головою ФГ "Ланецького";

- виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із складу засновників (членів, учасників) ФГ "Ланецького", проведення оцінки вартості часток ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у статутному капіталі ФГ "Ланецького" і виплату їм вартості їхніх часток згідно із оцінкою, проведеною відповідно чинного законодавства України та в строки, визначені законодавством;

- внесення змін до статуту ФГ "Ланецького", визначення за ОСОБА_3 частки в статутному капіталі в розмірі 400 грн., що становить 100% та затвердження статуту в новій редакції, на підставі яких до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи за реєстраційним номером № 3000414 від 27.03.2020 року та за реєстраційним номером № 4000414 від 27.03.2020 року

2) визнати недійсними:

- Рішення засновників ФГ "Ланецького", оформлені Рішенням № 02042020 від 02.04.2020 року, а саме рішення про:

продаж ФГ "Ланецького", яке належить ОСОБА_3 , як цілісного майнового комплексу на користь ОСОБА_2 ;

звільнення ОСОБА_3 із посади Голови ФГ "Ланецького" та призначення на посаду Голови ФГ "Ланецького" ОСОБА_2 ;

визначення за ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ФГ "Ланецького" в розмірі 400 грн, що складає 100% статутного капіталу, внесення змін до статуту ФГ "Ланецького" та затвердження статуту ФГ "Ланецького" в новій редакції,

- Договір купівлі-продажу майнового комплексу ФГ "Ланецького" від 02.04.2020 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. 02.04.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1867, на підставі яких до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи за реєстраційним номером № 8000414 від 04.04.2020 року та за реєстраційним номером № 9000414 від 06.04.2020 року (т. 4 а.с. 66-87).

У судовому засіданні 12.01.2022 року судом постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження на підставі п. 4 Розділу Х Прикінцевих Положень ГПК України та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/560/20(902/301/21) на 03.02.2022 року, які занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 21.01.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

02.02.2022 року до суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання ( б/н від 02.02.2022 року) про відкладення розгляду справи.

02.02.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача 1 до суду надійшло повідомлення (б/н від 02.02.2022 року) про залучення адвоката Абріна В.Г. до у часті в справі з метою представництва ФГ "Ланецького".

02.02.2022 року до суду позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 902/560/20 (№ 902/301/21) до встановлення всіх обставин по справі № 120/3076/21-а та закінчення перегляду Верховним Судом рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 року у справі № 120/3076/21-а в касаційному порядку.

У судовому засіданні 03.02.2022 року заяву про зміну предмету позову від 11.01.2021 року (вх. №01-34/300/22) прийнято до розгляду у справі № 902/560/20 (902/301/21), про що поставлено протокольну ухвалу (т. 4 а.с. 198-200).

Ухвалою суду від 03.02.2022 року зупинено провадження у справі № 902/560/20 (902/301/21) до набрання законної сили судовим рішенням Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі №120/3076/21-а.

Постановою Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 13.04.2022 року касаційні скарги залишено без задоволення. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року та Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 року у справі № 120/3076/21-а залишено без змін.

Поновлено виконання Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року та Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 року у справі № 120/3076/21-а.

Ухвалою від 26.07.2022 року поновлено провадження у справі №902/560/20 (902/301/21) та призначено підготовче судове засідання на 10.08.2022 року.

06.09.2022 року до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц. № 01-34/7371/22), в якій останній просить суд:

1) визнати недійсними рішення засновників ФГ "Ланецького", оформлені Рішенням № 25032020 від 25.03.2020 року, а саме рішення про:

- звільнення ОСОБА_1 з посади голови ФГ "Ланецького";

- призначення ОСОБА_3 (керівником) Головою ФГ "Ланецького";

- виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із складу засновників (членів, учасників) ФГ "Ланецького", проведення оцінки вартості часток ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у статутному капіталі ФГ "Ланецького" і виплату їм вартості їхніх часток згідно із оцінкою, проведеною відповідно чинного законодавства України та в строки, визначені законодавством;

- внесення змін до статуту ФГ "Ланецького", визначення за ОСОБА_3 частки в статутному капіталі в розмірі 400 грн., що становить 100% та затвердження статуту в новій редакції, на підставі яких до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи за реєстраційним номером № 3000414 від 27.03.2020 року та за реєстраційним номером № 4000414 від 27.03.2020 року

2) визнати недійсними:

- Рішення засновників ФГ "Ланецького", оформлені Рішенням № 02042020 від 02.04.2020 року, а саме рішення про:

продаж ФГ "Ланецького", яке належить ОСОБА_3 , як цілісного майнового комплексу на користь ОСОБА_2 ;

звільнення ОСОБА_3 із посади Голови ФГ "Ланецького" та призначення на посаду Голови ФГ "Ланецького" ОСОБА_2 ;

визначення за ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ФГ "Ланецького" в розмірі 400 грн, що складає 100% статутного капіталу, внесення змін до статуту ФГ "Ланецького" та затвердження статуту ФГ "Ланецького" в новій редакції,

- Договір купівлі-продажу майнового комплексу ФГ "Ланецького" від 02.04.2020 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. 02.04.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1867, на підставі яких до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи за реєстраційним номером № 8000414 від 04.04.2020 року та за реєстраційним номером № 9000414 від 06.04.2020 року.

- Витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частку у статутному (складеному) капіталі ФГ "Ланецького" (ідентифікаційний код: 36244177) у розмірі 100,00 грн, що становить 25% статутного (складеного) капіталу.

06.09.2022 року від ОСОБА_4 до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц. № 827/22 від 06.09.2022 року) до ОСОБА_2 та Фермерського господарства "Ланецького" про витребування з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 частку у статутному (складеному) капіталі ФГ "Ланецького" у розмірі 80,00 грн, що становить 20 % статутного (складеного) капіталу.

У прохальній частині позовної заяви останній просить суд постановити ухвалу про вступ ОСОБА_4 у справу № 902/560/20 (902/301/21) в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

У судовому засіданні розглянувши заяву представника позивача про зміну предмету позову (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц. № 01-34/7371/22 від 06.09.2022 року) суд зазначає.

У заяві (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц. № 01-34/7371/22 від 06.09.2022 року) позивач просить суд змінити (доповнити) предмет позову та витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частку у статутному (складеному) капіталі ФГ "Ланецького" (ідентифікаційний код: 36244177) у розмірі 100,00 грн, що становить 25% статутного (складеного) капіталу. В решті вимоги позивача, в редакції первісного позову, залишилися незмінними.

Обґрунтовуючи заяву про зміну (доповнення) предмету позову у даній справі, позивач посилається на формування сталої судової практики Верховного Суду щодо учасників товариств з обмеженою та додатковою відповідальністю, яка обумовлена нормами п. е) ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", котрі визначають підставою для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статного капіталу, розміру часток чи складу учасників надання судового рішення про про стягнення (витребування з володіння) частки у статному капіталі товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю.

Однак, позивачу належить частка у ФГ "Ланецького", відносно якої неодноразово вносились зміни до ЄДРПОУ, тому позивач вважає ефективним способом захисту своїх прав, окрім визнання недійсними рішень виконавчого органу ФГ "Ланецького" та договору купівлі - продажу цілісного майнового комплексу, вимогу про витребування частки у статному капіталі ФГ "Ланецького" у ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку заяві позивача про зміну предмету позову у даній справі, суд зазначає, що за приписами ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Статтею 46 ГПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Частиною другою даної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частинами 3, 4 ст. 46 ГПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

При цьому, слід зважати, що чинний ГПК України має на меті забезпечити своєчасний розгляд справ і правову визначеність, унеможливити зловживання процесуальними правами та підвищити ефективність судочинства в цілому, для чого встановлено чіткий порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій.

Суд зазначає, що первісна позовна заява не містила вимоги про витребування з володіння ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ФГ "Ланецького", тобто позивачем заявою про зміну (доповнення) предмету позову у даній справі від 05.09.2022 року фактично було змінено предмет позовних вимог шляхом включення до предмету позову додаткової вимоги про витребування майна (частки у статному капіталі ФГ "Ланецького").

Правовими підставами первісного позову є порушення, на думку позивача, вимог Статуту ФГ "Ланецького" щодо скликання зборів засновників, не дотримання вимог щодо припинення трудових відносин з Головою фермерського господарства, застосування положень ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. 22 Закону України "Про фермерське господарство" (т. 1 а.с. 1-11).

Позивач просить визнати недійсними рішення засновників ФГ "Ланецького" та договір купівлі-продажу майнового комплексу ФГ "Ланецького" від 02.04.2020 року.

Тобто, предметом первісного позову є немайнові вимоги.

На підставі п. 2 ч. 1ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Отже, вимога про витребування частки у статутному капіталі юридичної особи є майновою вимогою.

Заява про зміну (доповнення) предмету позову у даній справі ґрунтується положеннях на ст. 391 ЦК України, яка визначає підстави захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння шляхом усунення власником майна перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном, та положеннях п. е) ч. 5 ст. 17 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Навіть за відсутності посилання на норми матеріального права вирішення питання щодо витребування майна обумовлено аналізом правових підстав, визначених ст. 391 ЦК України.

Суд зазначає, що в силу ст. ст. 387, 288 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Таким чином, позовна вимога про витребування майна є самостійним, нормативно визначеним, способом захисту прав власника майна.

Вказане, на переконання суду, доводить, що також і підстави первісного позову змінюються позивачем у заяві про зміну предмету позовних вимог від 05.09.2022 року, оскільки підстави первісного позову не ґрунтувалися на ст. ст. 387, 288 ЦК України, що свідчить про зміну позивачем предмету і підстав позову, що в силу норм ГПК України не допускається.

Змінюючи одночасно предмет і підставу позову, позивач фактично оформив новий позов, який повинен розглядатися в іншому (новому) провадженні.

Окрім того, суд приймає до уваги те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №918/350/16, від 27.06.2018 у справі №910/18802/17, від 28.03.2019 у справі №910/23066/17 та від 10.09.2019 у справі №910/13267/18).

Суд вказує, що доповнення немайнового позову вимогою про витребування частки позивача у статутному капіталі фермерського господарства є подачею нового позову майнового змісту, оскільки позивач ініціює питання щодо захисту права власності на відповідну частку.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява позивача про зміну предмету позову у даній справі від 05.09.2022 року подана без додержання вимог ст. 46 ГПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у прийнятті її до розгляду на підставі ч. 6 ст. 46 ГПК України та повернення позивачу.

Також, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_4 (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц. № 827/22 від 06.09.2022 року) суд зазначає, що у прохальній частині останньої заявник просить суд постановити ухвалу про вступ ОСОБА_4 у справу № 902/560/20 (902/301/21) в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 частку у статутному (складеному) капіталі ФГ "Ланецького" у розмірі 80,00 грн, що становить 20 % статутного (складеного) капіталу.

За змістом частин 1, 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

За змістом процесуального законодавства треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - це ймовірні суб`єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів.

Самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що перебуває поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути заявлена через подання самостійного позову.

Тобто обов`язкова умова спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - єдиний предмет спору.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/120/15.

Позов - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі.

Предмет позову - це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов; це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Отже, поняття предмет позову та предмет спору є різними доктринальними поняттями.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 ГПК України.

Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові (Правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №916/542/18 від 12.06.2019 року).

У статті 49 Господарського процесуального кодексу України йдеться саме про те, що третя особа з самостійними вимогами заявляє свої вимоги саме щодо предмета спору, тобто претендує на те матеріальне благо, яке намагається захистити позивач шляхом подання позову до суду.

У процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем, третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору, в зв`язку з чим з метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору.

Однак, предметом позову уданій справі є немайнові вимоги щодо оскарження та визнання недійсними рішень засновників ФГ "Ланецького" щодо виключення ОСОБА_1 зі складу учасників фермерського господарства, визнання недійсним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ФГ "Ланецького".

Тобто, позивач захищає власні корпоративні права у зазначений спосіб.

Предметом спору не захист прав усіх засновників фермерського господарства.

Також, предметом спору не є захист майнових прав з витребування частки у статутному капіталі.

Тому, прийняття та розгляд позову третьої особи ОСОБА_4 про витребування частки жодним чином не вплине на оцінку правомірності оспорюваних рішень та договору купівлі-продажу.

Подавши відповідний позов ОСОБА_4 по суті вимагає застосування наслідків недійсності рішень засновників та договору, однак розгляд таких вимог може бути здійснено в окремому судовому процесі, з урахуванням висновків суду по даній справі.

Аналогічно з висновками щодо прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову суд зазначає, що предметом первісного позову є немайнові вимоги.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Отже, вимога про витребування частки у статутному капіталі юридичної особи є майновою вимогою.

Таким чином, вимоги первісного позову та третьої особи не є однорідними.

Крім того, ОСОБА_4 не ставить вимог про оскарження відповідних рішень засновників ФГ "Ланецького" та договору купівлі-продажу, тому суду не доведено, що заявлені вимоги є самостійними по відношенню до змісту первісного позову.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 180 ГПК України, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч. 6 ст. 180 ГПК України).

Враховуючи положення вищезазначених процесуальних норм, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву ОСОБА_4 (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц. № 827/22 від 06.09.2022 року) заявнику.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

В зв`язку з відсутністю клопотань про повернення судового збору, у суду відсутні підстави для його розподілу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц № 827/22 від 06.09.2022 року) на 12-и аркушах разом з матеріалами на 11-и аркушах - повернути заявнику.

2. Копію позовної заяви (б/н від 05.09.2022 року) долучити до примірника ухвали, який залишається в суді.

3. Відмовити у прийнятті до розгляду у справі №902/301/21 заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц. № 01-34/7371/22 від 06.09.2022 року).

4. Заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову (б/н від 05.09.2022 року) (вх.канц. № 01-34/7371/22 від 06.09.2022 року) на 5-и аркушах разом з матеріалами на 9-и аркушах - повернути позивачу.

4. Примірник ухвали надіслати сторонам на офіційну електронну адресу, за її відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення, а також електронними адресами: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8

Ухвала набирає законної сили з моменту з моменту її підписання суддею - 12.09.2022 року.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

3 - ФГ "Ланецького" (вул. Центральна, буд.2, с. Плисків, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22252)

4 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

5 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

6 - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4