ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.09.2022 Справа №905/394/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/394/22

за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

про стягнення 71 715,69 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

Суть спору: АТ «НЗФ» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ПрАТ «МК «Азовсталь» 71 715,69 грн, з яких 57 372,56 грн - пеня, 14 343,13 грн - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №191521/1808129 від 28.12.2018 в частині своєчасної оплати товару.

18.05.2022 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено: відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду, заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

У зв`язку із зупиненням з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія суду) документів для відправлення за межі суду через закінчення знаків поштової оплати (поштових марок) та проведення відповідних процедур закупівлі, ухвала суду від 18.05.2022 надіслана на адресу електронної пошти позивача - , що зазначена у позові, та адресу електронної пошти представника відповідача - , що зазначена у позові, та згідно з даними автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» доставлена за цими адресами електронної пошти сторін 23.05.2022.

28.06.2022 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог; якщо суд прийде до висновку, що заявлена пеня та 3% річних підлягає стягненню з відповідача, - максимально зменшити суму пені та 3% річних до 5% від суми, що підлягає стягненню; у випадку задоволення позовних вимог - відстрочити виконання рішення до 01.06.2023.

При цьому, відповідач посилається на те, що м. Маріуполь (місце знаходження та реєстрації відповідача) з 2014 року було населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція, операція об`єднаних сил, що значно ускладнило ведення господарської діяльності підприємства та вплинуло на його фінансовий стан.

Зокрема, внаслідок порушення залізничного сполучення, як основного способу постачання сировини, збільшення відстані перевезень, ускладнення логістики доставок, відповідач був змушений нести додаткові витрати на доставку сировини та відправку вантажів, використовувати інші способи перевезень та більш дороге імпортне вугілля через неможливість забезпечення українським вугіллям, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій державою території.

На теперішній час, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, м. Маріуполь є окупованим, доступ до договірних, первинних та бухгалтерських документів відповідача втрачено, виробничі потужності підприємства фактично знищено.

Крім того, відповідач зазначає, що на його діяльність також негативно вплинули пандемія короновірусної інфекції (COVID-19) та відповідні карантинні заходи, що викликали у т.ч. зміни у кон`юнктурі ринку стальної продукції, зменшення обсягів замовлень внутрішніх та зовнішніх покупців сталевої продукції.

Одночасно, відповідач просить врахувати, що незважаючи на наведені вище обставини та скрутне фінансове становище, відповідач у повному обсязі виконав договірні зобов`язання в частині оплати товару та час прострочки склав лише 3 дні.

Клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позов, яке заявлено у його прохальній частині, задоволено судом на підставі ст. 119 ГПК України та прийнято поданий відзив на позов до розгляду, оскільки причини пропуску такого строку (закінчився 07.06.2022 з урахуванням 15-денного строку з дати отримання ухвали суду від 18.05.2022), на які посилається позивач та які пов`язані з необхідністю додаткового часу для отримання інформації, необхідної для перевірки доводів позивача та проведення перевірки розрахунків штрафних санкцій, через початок збройної агресії Російської Федерації, окупацію м. Маріуполя, втрату можливості отримання поштової кореспонденції та інформації з інших каналів зв`язку, доступу до договірних, первинних та бухгалтерських документів, визнано поважними.

На підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України, приймаючи до уваги те, що розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи, 19.09.2022 судом підписано рішення без його проголошення.

Слід зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими Законами України від 15.03.2022 №2119-IХ, від 21.04.2022 №2212-ІХ, 22.05.2022 №2263-IX, № 2500-IX від 15.08.2022 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та востаннє встановлений з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб (тобто до 21.11.2022).

На підставі наказу голови Господарського суду Донецької області від 28.02.2022 № 20, розпорядження голови Господарського суду Донецької області від 15.04.2022 № 9-р установлено особливий режим роботи Господарського суду Донецької області в умовах воєнного стану, тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду, з 18.04.2022 запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у віддаленому режимі.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області №2 від 13.06.2022 з метою оптимізації знаходження працівників та відвідувачів у приміщенні суду, зберігаючи віддалений режим роботи, в залежності від об`єктивних обставин, пов`язаних із збройною агресією, у т. ч. інтенсивністю бойових дій у м. Харкові, відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності.

З урахуванням цих обставин, а також поточної ситуації у м. Харків, справа розглянута понад строк, встановлений ст. 248 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

28.12.2018 між АТ «НЗФ» (постачальник, позивач) та ПрАТ «МК «Азовсталь» (покупець, відповідач) укладений договір поставки №191521/1808129, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити згідно п.3.4. даного договору феросплави (далі товар), протягом строку з 01 січня 2021 по 31 березня 2021 року, на умовах, у кількості та строки, вказані у специфікаціях до даного договору, які є його невід`ємною частиною.

Цим договором також визначено, що поставка товару по даному договору здійснюється на умовах СРТ, залізнична станція Сартана Донецької залізниці. Вантажоодержувач: ПрАТ «МК «Азовсталь», 87500, м. Маріуполь, Донецька обл., вул. Лепорського,1, Україна, код - 3168. Станція призначення: ст. Сартана Донецької залізниці, код станції - 484809. Вантажовідправник та виробник: АТ «НЗФ», Україна, 53200, м. Нікополь Дніпропетровської обл., вул. Енергетиків, 310. Станція - Нікополь Дніпропетровської обл., код станції - 46601, код вантажовідправника - 3925. Партією поставки товару по даному договору є кількість товару, відвантаженого для перевезення по одній залізничній накладній (2.1 договору).

Датою поставки товару, при постачанні залізничним транспортом, вважається дата штемпеля на залізничній накладній станції вантажовідправника згідно п. 2.1 (п. 2.3. договору).

Поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності до умов поставки, вказані у специфікаціях та включають в себе всі збори і інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші видатки постачальника, пов`язані з поставкою товару. Ціна на товар може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін до даного договору (п.3.1 договору).

Покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30 банківських днів від дати поставки товару. Оплата за поставлений товар здійснюється за курсом НБУ на дату зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Постачальник повідомляє покупця про дату поставки товару шляхом передачі засобами електронного зв`язку наступних документів: рахунку постачальника, копії залізничної квитанції, сертифіката якості, у відповідності до п.3.9. даного договору (п. 3.4. договору).

У випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, передбачених даним договором поставки, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у відповідний період, за кожен день прострочки оплати (п. 7.6. договору).

Даний договір вступає в силу з 01 січня 2021 року та діє до 01 червня 2021 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань по договору (п. 8.6. договору).

Додатковою угодою № 1/904806 від 19.08.2019 внесені зміни до розд. 9 «Юридичні адреси та банківські реквізити сторін» договору.

У специфікації №1 від 04.01.2021 до договору сторони погодили поставку товару - феросилікомарганець МнС17 в обсязі 3 600 т (+/- 5% max) у строк січень 2021 року орієнтовною загальною вартістю 130 940 798,40 грн з ПДВ.

У специфікації №2 від 04.01.2021 (у редакції додаткової угоди №2 від 14.01.2021) до договору сторони погодили поставку товару - високовуглицевий феромарганець ФМн78 в обсязі 1 120 т (+/- 5% max) у строк січень 2021 року орієнтовною загальною вартістю 39 635 111,04 грн з ПДВ.

У специфікації №3 від 01.02.2021 до договору сторони погодили поставку товару - феросилікомарганець МнС17 в обсязі 3 600 т (+/- 5% max) у строк лютий 2021 року орієнтовною загальною вартістю 139 883 284,80 грн з ПДВ.

У специфікації №4 від 01.02.2021 до договору сторони погодили поставку товару - товару - високовуглицевий феромарганець ФМн78 в обсязі 1 200т (+/- 5% max) у строк лютий 2021 року орієнтовною загальною вартістю 45 736 531,20 грн з ПДВ.

У специфікації №5 від 01.02.2021 до договору сторони погодили поставку товару - середньовуглецевий феромарганець ФМн88 в обсязі 130 т (+/- 5% max) у строк лютий 2021 року орієнтовною загальною вартістю 7 868 856,84грн з ПДВ.

У специфікації №6 від 01.03.2021 до договору сторони погодили поставку товару -феросилікомарганець МнС17 в обсязі 2 000 т (+/- 5% max) у строк березень 2021 року орієнтовною загальною вартістю 85 915 944 грн з ПДВ.

У специфікації №7 від 01.03.2021 до договору сторони погодили поставку товару -

високовуглицевий феромарганець ФМн78 в обсязі 1 000 т (+/- 5% max) у строк березень 2021 року орієнтовною загальною вартістю 41 415 384 грн з ПДВ.

У специфікації №8 від 01.03.2021 до договору сторони погодили поставку товару - середньовуглецевий феромарганець ФМн88 в обсязі 300 т (+/- 5% max) у строк березень 2021 року орієнтовною загальною вартістю 20 583 612 грн з ПДВ.

Також судом встановлено, що 06.01.2021 за залізничною накладною №46735130 зі станції Нікополь Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці позивачем відправлено відповідачу вантаж (феросилікомарганець). Згідно рахунку на оплату №237660 від 06.01.2021 вартість товару, поставленого за залізничною накладною №46735130, склала 22 108 990,09 грн, яка згідно коригуючого рахунку №237660АК від 22.02.2021 зменшена на 334 512,01 грн та склала 21 774 478,08 грн.

Тією ж датою за залізничною накладною №46735122 зі станції Нікополь Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці позивачем відправлено відповідачу вантаж (феросплави, не поіменовані в алфавіті). Згідно рахунку на оплату №237661 від 06.01.2021 вартість товару, поставленого за залізничною накладною №46735122, склала 7 146 705,96 грн, яка згідно коригуючого рахунку №237661АК від 22.02.2021 зменшена на 108 132,11 грн та склала 7 038 573,85 грн.

09.01.2021 за залізничною накладною №46811121 зі станції Нікополь Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці позивачем відправлено відповідачу вантаж (феросилікомарганець). Згідно рахунку на оплату №237662 від 09.01.2021 вартість товару, поставленого за залізничною накладною №46811121, склала 21 763 451,88 грн, яка згідно коригуючого рахунку №237662АК від 22.02.2021 зменшена на 329 283,97 грн та склала 21 434 167,91 грн.

Тією ж датою за залізничною накладною №46811105 зі станції Нікополь Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці позивачем відправлено відповідачу вантаж (феросплави, не поіменовані в алфавіті). Згідно рахунку на оплату №237663 від 09.01.2021 вартість товару, поставленого за залізничною накладною №46811105, склала 7 150 244,82 грн, яка згідно коригуючого рахунку №237663АК від 22.02.2021 зменшена на 108 185,65 грн та склала 7 042 059,17 грн.

22.02.2021 відповідачем здійснено оплату за товар у розмірі 57 289 279,01 грн з призначенням платежу: «Оплата по дог. №191521/1808129 от 28.12.2018 за ферросиликомарганец, за ферромарганец 78, в т.ч. НДС 9 548 213,17 грн.») (платіжне доручення № від 22.02.2021), про що свідчить довідка АБ «Південний» №168-168-21750БТ-2021 від 14.05.2021.

Оскільки відповідачем порушені строки оплати товару, позивач нарахував пеню у розмірі 57 372,56 грн, 3% річних у розмірі 14 343,13 грн та звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір поставки №191521/1808129 від 28.12.2018 (з урахуванням специфікацій до нього), згідно з яким позивач зобов`язався поставити та передати у власність покупцю, а покупець - прийняти та оплатити товар протягом 30 банківських днів з дати поставки товару.

З огляду на дату поставки товару, якою за умовами цього договору вважається дата штемпеля на залізничній накладній станції вантажовідправника, строк оплати відповідачем товару за залізничними накладними №46735130, № 46735122 від 06.01.2021, №46811121, №46811105 від 09.01.2021 настав 18.02.2021.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено оплату товару 22.02.2021, тобто з порушенням встановленого договором строку. При цьому, такі обставини не заперечуються і самим відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно ст. ст. 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.6. договору передбачено, що випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, передбачених даним договором поставки, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у відповідний період, за кожен день прострочки оплати.

Одночасно, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір пені, нарахованої за період з 19.02.2021 по 21.02.2021 на загальну суму боргу 58 169 392,75 грн, становить 57 372,56 грн, перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3% річних, нарахованих за період з 19.02.2021 по 21.02.2021 на загальну суму боргу 58 169 392,75 грн, становить 14 343,13 грн, перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Щодо клопотання відповідача в частині зменшення пені до 5% від суми, що підлягає стягненню, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, необхідно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Приймаючи до уваги введення з 24.02.2022 в Україні воєнного стану, обставини, пов`язані із захопленням м. Маріуполь, руйнуванням промислових та цивільних об`єктів, у т.ч. виробничих потужностей підприємства відповідача, на які у т.ч. посилається останній та які є загальновідомими, їх безпосередній вплив на господарську діяльність та фінансовий стан відповідача, а також з огляду на здійснення ним повної оплати поставленого товару та незначний строк прострочення виконання основного зобов`язання (3 дні), суд дійшов висновку про наявність у даному випадку підстав для зменшення розміру пені.

Одночасно, з урахуванням того, що наслідки військової агресії Російської Федерації проти України негативно відображуються на усіх без виключення сферах господарської діяльності та впливають на діяльність суб`єктів господарювання, у т.ч. і позивача, з метою дотримання балансу інтересів сторін, заявлене клопотання відповідача підлягає частковому задоволенню шляхом зменшення розміру пені на 50 % до 28 686,28 грн.

Щодо клопотання відповідача в частині зменшення 3% річних до 5% від суми, що підлягає стягненню, суд зазначає наступне.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 30.04.2020 у справі № 914/1001/19).

Ці нарахування входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначеного способу захисту майнового права та інтересу.

Приймаючи до уваги викладене та з огляду на те, що закон передбачає можливість зменшення розміру штрафних санкцій, а 3% річних за своєю правовою природою не є штрафними санкціями та мають компенсаторний характер, клопотання відповідача про зменшення їх розміру задоволенню не підлягає.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача пені у розмірі 28 686,28 грн та 3% річних у розмірі 14 343,13 грн.

Щодо клопотання про відстрочення виконання рішення суду до 01.06.2023, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України).

Передбачені ст. 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Приймаючи до уваги те, що обставини введення з 24.02.2022 в Україні воєнного стану, захоплення м. Маріуполь, руйнування виробничих потужностей підприємства відповідача, які зазначені відповідачем також і в обґрунтування клопотання про відстрочення виконання рішення, за попередніми висновками суду впливають на його господарську діяльність та фінансовий стан відповідача, проте ним не доведено належними та допустимими доказами, що вони виключать можливість виконання рішення суду, з огляду на незначний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача (з урахуванням зменшеного судом розміру), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судом свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17).

Отже, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Південне Шосе, 89, каб. 12, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69008; ідент. номер 00191158) на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (вул. Електрометалургів, 310, м. Нікополь, Дніпропетровська обл., 53200; ідент. номер 00186520) пеню у розмірі 28 686 (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят шість) грн 28 коп., 3% річних у розмірі 14 343 (чотирнадцять тисяч триста сорок три) грн 13 коп., судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 19.09.2022.

Суддя Л.В. Ніколаєва