ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"16" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/723/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Соловей Л.А.,

перевіривши матеріали позовної заяви

Фірма "ВОЛИНЬФАРМ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м.Луцьк)

до Комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ" Житомирської міської ради (м.Житомир)

про стягнення 909251,32грн,

ВСТАНОВИВ:

Фірма "ВОЛИНЬФАРМ" у формі ТОВ звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з КП "ФАРМАЦІЯ" Житомирської міської ради про стягнення 909251,32грн заборгованості, яка виникла на підставі договору купівлі-продажу №7027 від 21.05.2015 та договору купівлі-продажу №87/7 від 19.07.2021, з яких: 640999,96грн основного боргу, 138210,13грн пені, 116870,00грн інфляційних втрат та 13171,23грн 3% річних.

Розглянувши матеріали позовної заяви від 07.09.2022, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 ГПК України.

Згідно з п.п.3, 5 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В обґрунтування позовних вимог Фірма "ВОЛИНЬФАРМ" у формі ТОВ посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами купівлі-продажу №7027 від 21.05.2015 та №87/7 від 19.07.2021 в частині оплати переданого у власність товару. При цьому, позивач не зазначає загальну суму на яку було поставлено продукцію по кожному з договорів та скільки коштів покупцем було сплачено.

На підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги надано копії накладних за період з 07.05.2020 по 04.11.2021, у яких відсутнє посилання на будь-який з вищевказаних договорів купівлі-продажу та акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 02.08.2022 у якому зафіксовано, що станом на 02.08.2022 заборгованість на користь Фірма "ВОЛИНЬФАРМ" у формі ТОВ складає 640999,96грн.

Таким чином, зі змісту позовної заяви та поданих доказів не зрозуміло, на підставі яких договорів та за який саме період утворилася заборгованість. Для з`ясування вказаних обставин позивачу необхідно надати докази поставки продукції за весь період дії договорів купівлі-продажу №7027 від 21.05.2015 та №87/7 від 19.07.2021 та докази часткової оплати, здійснені відповідачем.

При цьому, суд звертає увагу, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом (близький за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 22.02.2022 у справі №924/658/20).

Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.01.2022 у справі №927/738/19.

В той же час, долучений позивачем до позовної заяви акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2022 - 02.08.2022 не містить посилань на жодні первинні документи бухгалтерського обліку (дату видаткової накладної із зазначенням суми поставленого товару), а також відомостей за яким саме договором здійснювалось звірення розрахунків.

Крім того, позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача поряд з основним боргом також 138210,13грн пені, 116870,00грн інфляційних втрат та 13171,23грн 3% річних, однак позовна не містить обґрунтованого розрахунку цих сум.

Господарський суд зазначає, що поставка товару за кожною видатковою накладною є окремим зобов`язанням, яке має свій строк (термін) виконання, встановлений умовами договору.

Проте, у наданих позивачем розрахунках пені, 3% річних та інфляційних втрат указане не враховано, як і не враховано здійснені відповідачем оплати, натомість зазначено, що розрахунок штрафних санкцій здійснено виходячи з даних акту звірки взаємних розрахунків, починаючи з 01.01.2022.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано приписів п.п.3, 5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання доказів поставки продукції за весь період дії договорів №7027 від 21.05.2015 та №87/7 від 19.07.2021 та доказів часткової оплати, здійснених відповідачем, чітко визначити за який період утворилася заборгованість; крім того позивачу слід подати обґрунтований розрахунок пені, 3% річних та інфляційних за кожною подією з зазначенням періоду (періодів) їх нарахування, розміру основного боргу, на який ці суми нараховані, зазначити календарну дату (дати), з якої виникало прострочення відповідача по сплаті основного боргу внаслідок не оплати накладних, які долучені до матеріалів справи, з посиланням на відповідні умови договору чи інші докази, в тому із зазначенням календарної дати (строку), до якого відповідач повинен був розрахуватись за поставлений товар у 2020-2021 роках.

Приписами ч.ч.3, 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Фірмі "ВОЛИНЬФАРМ" у формі ТОВ протягом протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про усунення недоліків з доказами надіслання її копії відповідачу листом з описом вкладення.

3. Роз`яснити Фірмі "Волиньфарм" у формі товариства з обмеженою відповідальністю , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набрала законної сили 16.09.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя Соловей Л.А.

друк. 2 прим.

1- до матеріалів позовної заяви;

2- позивачу за адресою: вул.Потапова, 1А, м.Луцьк, Волинська область, 43025 (рек.);

на ел. :

ІНФОРМАЦІЯ_1