ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"08" вересня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/773/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.

при секретарі судового засідання Райніш М.І.,

розглянувши клопотання гр. ОСОБА_1 , м. Ужгород Закарпатської області про скасування заходів забезпечення позову у справі № 907/773/21 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Патент, м. Ужгород Закарпатської області до відповідача 1 Ужгородської міської ради, м. Ужгород Закарпатської області, до відповідача 2 Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород Закарпатської області з участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів гр. ОСОБА_1 , м. Ужгород Закарпатської області, гр. ОСОБА_2 , м. Ужгород Закарпатської області, гр. ОСОБА_3 , м. Ужгород Закарпатської області, гр. ОСОБА_4 , м. Ужгород Закарпатської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в АДРЕСА_1 на підставі Державного акту серії II-ЗК № 001809 від 21.03.1995 року; визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради № 423 від 07.09.2021 року Про припинення права постійного користування земельною ділянкою,

представники:

Позивача Шерегі В.М., адвокат, ордер серії АО № 1023376 від 20.09.2021 року

Відповідача 1 Пекар В.І., представник у порядку самопредставництва

Відповідача 2 не з`явився

Третьої особи гр. ОСОБА_1 не з`явився

Третьої особи гр. ОСОБА_2 не з`явився

Третьої особи гр. ОСОБА_3 ОСОБА_3 .

Третьої особи гр. ОСОБА_4 ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.12.2021 року у справі № 907/773/21 заборонено державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам реєстраційних дій вчиняти будь які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :64:001:0091, належної ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних долях по 1/2 кожній; :64:001:0092, належної ОСОБА_2 ; :64:001:0093, належної ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі № 907/773/21.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання гр. ОСОБА_1 , м. Ужгород Закарпатської області про скасування заходів забезпечення позову у справі № 907/773/21, мотивоване тим, що рішенням Ужгородської міської ради № 515 від 29.11.2021 року останньому затверджено проєкт землеустрою земельної ділянки (кадастровии? номер :64:001:0093) площею 0,0644 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , та вирішено передати її у власність гр. ОСОБА_1 . Вказане рішення органу місцевого самоврядування позивачем не оскаржувалось. Водночас, як стверджує заявник, в ухвалі від 10.12.2021 року суд вийшов за межі позовних вимог та вжив заходи, спрямовані на заборону виконання вищезазначеного рішення Ужгородської міської ради, тим самим зупинивши реалізацію гр. ОСОБА_1 його права на реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. На переконання третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів гр. ОСОБА_1 , провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а вжиті судом заходи забезпечення позову скасуванню в силу приписів 145 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.12.2021 року у справі № 907/773/21 розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі № 907/773/21 призначено на 20.12.2021 року; явку уповноважених представників сторін у судове засідання по розгляду клопотання визнано обов`язковою.

Ухвалами суду від 20.12.2021 року, 27.01.2022 року, 01.03.2022 року, 26.05.2022 року та 11.08.2022 року розгляд вищевказаного клопотання відкладався із підстав, наведених в ухвалах суду.

Присутній у судовому засіданні представник позивача заперечив щодо доводів гр. ОСОБА_1 про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову в даній справі з мотивів, викладених у письмових запереченнях б/н від 07.09.2022 року (вх. № 02.3.1-02/4581/22 від 07.09.2022 року). Зокрема, зазначив про те, що зміст поданого третьою особою клопотання свідчить про її незгоду з висновками, що наведені в ухвалі суду від 10.12.2021 року, та не відображає об`єктивних передумов для скасування заходів забезпечення позову. Представник позивача наголошує на тому, що станом на сьогодні третіми особами вживаються дії із приводу відчуження належних їм на праві власності земельних ділянок, та вказує, що ухвала суду від 10.12.2021 року гр. ОСОБА_1 не оскаржувалась, а підстави для закриття провадження у справі відсутні, у зв`язку з чим просить залишити клопотання останнього без задоволення.

Відповідач 1 підтримав наведені ним у письмових поясненнях б/н від 06.09.2022 року (вх. № 02.3.1-02/4560/22 від 06.09.2022 року) аргументи із приводу необґрунтованості вжитих судом заходів забезпечення позову та, зокрема, зазначив про те, що земельні ділянки, які передані у власність третім особам, накладаються на земельну ділянку, право постійного користування якою є предметом спору у справі № 907/773/21. Відтак, наголошує на тому, що спосіб захисту порушених прав, обраний позивачем, не забезпечить їх фактичного відновлення, оскільки вказані земельні ділянки вибули з комунальної власності, а інститут постійного користування земельною ділянкою не передбачає його реалізацію в частині земель, що перебувають у приватній власності. Разом з тим, як зазначає представник відповідача 1, позовних вимог про визнання недійсними рішень міської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами :64:001:0091, :64:001:0092, :64:001:0093 та/або припинення права власності третіх осіб на вказані земельні ділянки позивачем не пред`явлено, з огляду на що забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам реєстраційних дій вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цих земельних ділянок не є обґрунтованим.

Відповідач 2 явку уповноваженого представника у судове засідання, призначене для розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову в даній справі, не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів гр. ОСОБА_1 через систему Електронний суд подано заяву б/н від 08.09.2022 року (вх. № 02.3.1-02/4636/22 від 08.09.2022 року), якою останній просить розглянути справу без його участі та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.12.2021 року у справі № 907/773/21.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів гр. ОСОБА_2 надіслала на електронну адресу суду клопотання б/н від 08.09.2022 року (вх. № 02.3.1-02/4614/22 від 08.09.2022 року), яким просить провести судове засідання по розгляду клопотання гр. ОСОБА_1 без її участі.

Присутні в судовому засіданні треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання про скасування заходів забезпечення позову в даній справі підтримали та наполягали на його задоволенні.

У даному контексті суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 року у справі № 15/155-б зазначено про те, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за доцільне зауважити, що обґрунтованість клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке заявлене у процесі розгляду справи, досліджується судом лише із огляду на наявність нових обставин або у зв`язку зі зміною підстав, що були покладені в основу прийнятого раніше рішення про забезпечення позову.

Тобто, до моменту набрання рішенням суду законної сили заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 10.12.2021 року, можуть бути скасовані лише в тому випадку, якщо після їх вжиття виникли нові обставини або після їх вжиття змінилися підстави, які були покладені в основу забезпечення позову.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Поряд із цим, гр. ОСОБА_1 , звертаючись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у даній справі, не надав доказів у підтвердження того, що обставини, які зумовили вжиття заходів забезпечення позову, на даний час відпали, а матеріали справи, у свою чергу, свідчать те, що вжиті ухвалою суду від 10.12.2021 року заходи забезпечення позову є належною гарантією задоволення вимог позивача, зокрема, у випадку задоволення позову.

Третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів гр. ОСОБА_1 не надано і доказів того, що необхідність вжиття зазначених заходів забезпечення позову відпала, або невжиття заходів забезпечення позову не зможе істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або охоронюваних законом інтересів сторони у справі.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що обраний захід забезпечення позову має тимчасовий характер на період вирішення спору судом та визначений виключно в розмірі позовних вимог.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 статті 146 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду або закриття провадження з інших, ніж зазначені у частині першій статті 142 цього Кодексу підстав, або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову, відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Водночас, суд зауважує, що викладені заявником у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову доводи фактично зводяться до незгоди останнього із висновками суду, наведеними в ухвалі від 10.12.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову, яка, у свою чергу, гр. ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частинами 4 та 5 статті 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Враховуючи наведені обставини та наявні в матеріалах справи документальні докази, суд дійшов висновку, що третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів гр. ОСОБА_1 не доведено існування правових підстав, із якими законодавець пов`язує можливість скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання слід відмовити.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України,

суд ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 , м. Ужгород Закарпатської області про скасування заходів забезпечення позову у справі № 907/773/21.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 21.09.2022 року.

Суддя Пригара Л.І.