ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"16" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1608/22

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Київстар» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, код 21673832) про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Некстген» (01135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Антонова, 8А, код 43719520) заборгованості за договором № 1-1642/21 від 09.08.2021 р. у cумі 17860,06 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Київстар» звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Некстген» заборгованості за договором № 1-1642/21 від 09.08.2021 р. у cумі 17860,06 грн.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України. Відповідно до інформації, що міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вірним поштовим індексом боржника є: 08135, тоді як заявником у заяві вказано: 01135.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як вже зазначалось, заява про видачу судового наказу подана заявником щодо стягнення з ТОВ «Некстген» заборгованості за договором № 1-1642/21 від 09.08.2021 р.

До заяви про видачу судового наказу не додано договору № 1-1642/21 від 09.08.2021 р., про стягнення заборгованості за яким заявник звернувся із даною заявою.

Натомість, до матеріалів заяви про видачу судового наказу додано договір № 1-3007/21 від 27.07.2021 р.

При цьому, заявник завертаючись з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором № 1-1642/21 від 09.08.2021 р. на сторінці 1 заяви вказує, що між ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Некстген» було укладено договір № 1-3007/21 від 27.07.2021 р. та в прохальній частині заяви просить видати судовий наказ про стягнення з ТОВ «Некстген» на його користь заборгованість у сумі 17860,06 грн. за договором № 1-3007/21 від 27.07.2021 р.

Таким чином, до матеріалів заяви про видачу судового наказу додано договір № 1-3007/21 від 27.07.2021 р., який укладено між заявником та боржником, в той час як заява про видачу судового наказу подана заявником щодо стягнення заборгованості за договором № 1-1642/21 від 09.08.2021 р., тобто за іншим договором.

Наведене свідчить про недотримання заявником при зверненні до суду вимог п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, заявляючи до стягнення з боржника 17860,06 грн. заборгованості за надані ПрАТ «Київстар» послуги, заявник посилається на Акт приймання-передачі наданих послуг № 614334781 від 28.02.2022 р.

Як вбачається з доданого до заяви Акта № 614334781 від 28.02.2022 р. його складено до договору № 1-3007/21 про надання послуг від 27.07.2021 р.

Однак, як вже зазначалось, заява про видачу судового наказу подана заявником щодо стягнення заборгованості за договором № 1-1642/21 від 09.08.2021 р., тобто за іншим договором.

Також, у заяві заявник посилається на п. 5.6 договору № 1-3007/21 від 27.07.2021 р., яким встановлено, що замовник зобов`язується здійснити оплату послуг оператора протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання сторонами Актів прийому-передачі наданих послуг.

Отже, виходячи із вказаних доводів заявника, сторонами погоджено, що здійсненню оплати за надані заявником послуги передує підписання боржником Акта прийому-передачі послуг.

Проте, Акт приймання-передачі наданих послуг № 614334781 від 28.02.2022 р. не підписано зі сторони ТОВ «Некстген».

Отже, встановлений пунктом 5.6 договору строк виконання зобов`язання з оплати отриманих від заявника послуг не настав.

З огляду на викладене, із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги за надання заявником послуг навіть за договором № 1-3007/21 від 27.07.2021 р.

Згідно з п. 1, п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, а також якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п. 2 ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Київстар» у видачі судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Некстген» заборгованості за договором № 1-1642/21 від 09.08.2021 р. у cумі 17860,06 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева