ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про роз`єдання позовних вимог

19.09.2022м. ДніпроСправа № 904/3022/22

Суддя Бєлік В.Г., розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "АДЕЛАР", м. Дніпро

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

про стягнення збитків стягнення збитків у розмірі 313 483,59 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДЕЛАР" (далі -позивач) звернулися до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі - відповідач) збитки у розмірі 313 483,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на те, що за договорами, укладеними між сторонами, а саме:

- на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № 0021-ТК-0032 від 06.08.2018;

- поставки № 0060 від 03.01.2018,

у зв`язку з не реєстрацією відповідачем податкових накладних позивачеві було спричинено збитки на загальну суму 313 483 грн. (договір № 0021-ТК-0032 від 06.08.2018 - 168 063,03 грн. + договір № 0060 від 03.01.2018 - 145 420,56 грн.).

На стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору (постанова Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 905/1729/18).

Положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`эднання позованих вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 173 ГПК України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Предметом позову у даній справі є стягнення збитків по двом договорам, а саме:

- на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № 0021-ТК-0032 від 06.08.2018;

- поставки № 0060 від 03.01.2018.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В позовній заяві, позивачем викладено наступні фактичні обставини справи на яких ґрунтуються заявлена позовна вимога на 2 (двох) окремих договорах.

06 серпня 2018 року між ТОВ "АДЕЛАР", як замовником та ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ", як постачальником було укладено Договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №0021-ТК-0032 (далі - Договір 0021-ТК-0032 від 06.08.2018).

На виконання умов Договору, у період з 31.03.2022 р. по 30.06.2022 р., постачальник здійснив постачання товару Дизельне паливо Епегgу, бензин на загальну суму 1 516 475,05 грн., з яких ПДВ 168 063,03 грн..

В свою чергу відповідач не зареєстрував податкові накладні за вказаними операціями на загальну суму ПДВ 168 063,03 грн., що спричинило позивачу прямі збитки у сумі 168 063,03 грн.

Також між відповідачем (постачальник) та позивачем (покупець) було укладено Договір поставки №0060 від 03.01.2018, за умовами якого відповідач зобов`язався поставляти позивачу дизельне паливо, бензин.

На виконання умов Договору поставки, у період з 28.02.2022 р. по 21.04.2022 р., постачальник здійснив постачання товару Дизельне паливо Епегgу, бензин на загальну суму 960 000,00 грн., з яких ПДВ 145 420,56 грн., що детально наведено у таблиці-1.

В свою чергу відповідач не зареєстрував податкові накладні за вказаними операціями на загальну суму ПДВ 145 420,56 грн., що спричинило позивачу прямі збитки у сумі 145 420,56 грн

За вказаним договором позивачу було спричинено збитки відповідачем у зв`язку з не реєстрацією відповідачем податкових накладних на загальну суму 145 420,56 грн.

Таким чином, за двома договорами відповідач не зареєстрував податкові накладені на загальну суму ПДВ 313 483,59 грн., чим спричинив позивачу прямі збитки.

Відновсини сторін за кожним з цих договорів мають свою правову природу та потребують повного та об`єктивного дослідження судом усіх обставин, які стосуються законності прийняття спірних рішень.

Таким чином, для вирішення спору по суті, суд повинен буде дослідити та вивчити кожний з зазначених договорів, правовідносини сторін, що виникли на їх підставі, та дати належну правову оцінку наявності або відсутності обставин з якими пов`язано стягнення збитків.

Отже, наявність між ними зв`язку за підставою виникнення не вбачається.

Крім того, про наявність зв`язку між ними поданими доказами у позові інформація відсутня.

Сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін і суттєво утруднить вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з метою сприяння виконанню завдання господарського судочинства та наявністю обставин, які ускладнюють розгляд справи за заявленими позивачем у позові, вимогами, необхідно роз`єднати позовні вимоги, виділивши вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів щодо кожного із позивачів у самостійні провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Отже, оскільки в даному випадку окремий розгляд кожного договору, на якому ґрунтується заявлена у позові вимога, буде сприяти виконанню завдання господарського судочинства, суд вважає за необхідне роз`єднати позовну вимогу за кожним договором окремо та виділити їх у самостійне провадження.

Керуючись ст. ст. 173, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну вимогу роз`єднати.

2. Виділити вимоги по справі № 904/3022/21 в самостійне провадження, а саме:

- Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕЛАР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення збитків за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № 0021-ТК-0032 від 06.08.2018 у розмірі 168 063,03 грн., розглядати у межах справи № 904/3022/22.

- Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕЛАР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення збитків за договором - поставки № 0060 від 03.01.2018 у розмірі 145 420,56 грн., виділити у самостійне провадження з присвоєнням окремого номеру справи.

Ухвала набирає законної сили - 19.09.2022.

Оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя В.Г. Бєлік