ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2022 р. Справа№ 910/25520/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ (Keraplast Technology GmbH)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016

у справі № 910/25520/13 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем"

про банкрутство

за участю представників:

від скаржника: Смосюк С.М.;

від заявника: Менюк С.А.;

від АТ "Укрексімбанк": Гнатюк М.М., Черей О.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2014 за заявою боржника порушено провадження у справі № 910/25520/13 про банкрутство ТОВ "Атем" за спеціальною процедурою, передбаченою ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду міста Києва від 10.02.2014 ТОВ "Атем" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 визнано серед інших вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Укрексімбанк") до ТОВ "Атем" на суму 830 048 406,80 грн, які забезпечені заставою майна боржника, та на суму 830 702,09 грн з віднесенням до шостої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ "Атем"; затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Атем". Крім того, відмовлено у визнанні кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" до боржника на суму 33 705 099,18 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Атем" задоволено частково; було змінено в частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13; викладено п. 8 ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 в наступній редакції: "Визнати вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем" на суму 495 467 815,00 грн які забезпечені заставою майна боржника на суму 830 702, 09 грн віднесеними до шостої черги реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем".

Постановою Верховного Суду від 25.06.2019 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 910/25520/13. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 в частині розгляду кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" залишено в силі.

19.09.2019 Товариство Керапласт Технолоджі ГмбХ (Keraplast Technolodgy GmbH) на підставі ст. 272 ГПК України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016, яка вже була предметом перегляду в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, скаржник в апеляційній скарзі просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 змінити шляхом зміни суми визнаних вимог АТ "Укрексімбанк" до ТОВ "Атем" з суми 830 048406,80 грн на суму 495 467 815,00 грн.

За твердженням скаржника, при винесенні оскаржуваної ухвали, суд допустив неправильне застосування норм матеріального права в частині визначення суми заборгованості банкрута перед банком по договору К77. Скаржник наполягає, що належні, допустимі та достовірні докази надання кредиту у порядку договору К77, тобто докази перерахування банком коштів банкруту, у матеріалах справи відсутні.

На думку скаржника, при винесенні постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 910/25520/13 обставини справи з`ясовані належним чином, а матеріальне і процесуальне право застосовано правильно, внаслідок чого оскаржувану ухвалу змінено в частині вимог банку і встановлено кредиторські вимоги банку у розмірі 495 467 815 грн.

Скаржник наполягає, що в основу постанови Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/25520/13 покладене помилкове твердження про визнання банкрутом боргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 колегія суддів визнала неповажними доводи скаржника, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13, та в силу положень ч. 4 ст. 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України відмовила у відкритті апеляційного провадження.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2020 касаційну скаргу Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ задоволено; ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 910/25520/13 скасовано; справу № 910/25520/13 передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016.

Скасовуючи ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 910/25520/13 (якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016) та передаючи справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду апеляційної скарги Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ, Верховний Суд вказав на те, що при новому розгляді справи суду слід з`ясувати, яку частку в статутному капіталі боржника має засновник - Товариство Керапласт та у залежності від встановленого необхідно вирішити питання участі (неучасті) цього засновника у справі, а відтак і можливості розгляду поданої таким скаржником апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції (п. 28 постанови ВС від 20.02.2020).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 апеляційну скаргу Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 залишено без руху; зобов`язано скаржника надати до суду докази, які підтверджують його правовий статус, як учасника справи, та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску.

16.03.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій скаржник повідомив, що частка Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ у статутному капіталі банкрута складає 53,77%, тому Товариство Керапласт Технолоджі ГмбХ не потребує окремого рішення учасників стосовно повноважень для представлення їх (учасників) у справі про банкрутство.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 23.04.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13; матеріали справи № 910/25520/13 повернуто до Господарського суду міста Києва з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 272 ГПК України, із зазначенням, що апеляційна скарга не містить інших доводів, відмінних від доводів скарги ТОВ "Атем", які вже були розглянуті апеляційним та касаційним судами під час винесення постанов від 01.04.2019 та від 25.06.2019 відповідно.

Постановою Верховного Суду від 15.07.2020 касаційну скаргу Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ задоволено частково, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 910/25520/13 скасовано, справу № 910/25520/13 направлено до Північного апеляційного господарського суду на стадію для вирішення, в порядку визначеному законом, питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016.

Направляючи справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, Верховний Суд вказав на передчасність ухвалення апеляційним господарським судом оскаржуваної ухвали, оскільки апеляційна скарга Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 подана з підстав, що не бути проаналізовані у постанові Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019, зокрема: не було проаналізовано належності та допустимості доказів перерахування грошових коштів (надання кредиту) на користь боржника. Зазначене питання піднімалося як боржником у його апеляційній скарзі, так і у апеляційній скарзі Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ. Водночас, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019, а саме у його мотивувальній частині, відсутній висновок щодо цього питання, що дає підстави вважати відповідний аргумент Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ як такий, що раніше не розглядався судом. Також у постанові від 01.04.2019 не було проаналізовано вплив преюдиційних фактів, встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 у справі № 34/154, на обставини справи (п. 62, 63, 64 постанови ВС від 15.07.2020).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 у справі № 910/25520/13 клопотання Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 задоволено, поновлено Товариству Керапласт Технолоджі ГмбХ строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13.

21.10.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому АТ "Укрексімбанк", заперечуючи проти доводів Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 в повному обсязі.

18.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ із розрахунком, за яким належні до визнання кредиторські вимоги Банку становлять 381 115 725,12 грн, у зв`язку з чим скаржник наполягає на необхідності зміни оскаржуваної ухвали в частині визнання заборгованості банкрута за договором К77 та в частині нарахування пені і 3% річних на зобов`язання, визначені у валюті.

19.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення ТОВ "Атем" на відзив АТ "Укрексімбанк". Підтримуючи доводи апеляційної скарги Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ про те, що матеріалами справи надання Банком кредиту банкруту за договором К77 не підтверджено, а нарахування пені та 3% річних на зобов`язання у валюті не передбачено, ТОВ "Атем" просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва змінити; викласти п. 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 у наступній редакції: "8. Визнати вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем" на суму 381 117 109,57 грн, які забезпечені заставою майна боржника та на суму 830 702,09 грн з віднесенням до шостої черги реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем"; викласти п. 9 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 у наступній редакції: "9. У визнанні решти кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем" відмовити".

09.12.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли доповнення ТОВ "Атем" до заперечень на відзив АТ "Укрексімбанк", в яких ТОВ "Атем" зазначає, що належних доказів надання йому кредиту Банком не надано, а надані Банком виписки по рахунках не мають відносин до предмету спору і тому не можуть прийматись судом до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 задоволено клопотання Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ про витребування доказів; ухвалено АТ "Укрексімбанк" надати оригінали документів, що додавались ним на обґрунтування кредиторських вимог до боржника у справі № 910/25520/13 про банкрутство ТОВ "Атем", зокрема - Генеральну угоду № 6407N1/2416 від 16.02.2007 та укладені на її виконання кредитні договори № 6407К2/2416 від 16.02.2007, № 6407К9/2429 від 24.06.2007, № 151107К77 від 10.12.2007, № 151107К78 від 10.12.2007, № 6408К8/2463 від 25.04.2008, Базову угоду між Банком та банком NATIXIS (Франція) від 08.01.2008 та форму прийняття контракту №1, виписки по рахунку № 3574 та інші.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021 у зв`язку із перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Копитової О.С. у відпустці, а також протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.02.2021, для розгляду справи № 910/25520/13 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 апеляційну скаргу Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021, у зв`язку із перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2021 апеляційну скаргу Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г., розгляд справи № 910/25520/13 ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 16.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду заяву судді Чорногуза М.Г. про самовідвід від розгляду справи № 910/25520/13 задоволено; матеріали справи № 910/25520/13 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення заміни відведеного судді відповідно до ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 справу № 910/25520/13 прийнято до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Дикунська С.Я. Розгляд справи № 910/25520/13 призначено до розгляду на 20.04.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 розгляд справи № 910/25520/13 відкладено до 18.05.2021.

14.05.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ надійшло клопотання про долучення доказів (копії рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 у справі № 34/154; постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у справі № 910/23952/15, постанови Вищого господарського суду від 29.11.2016 у справі № 925/281/14, постанови Вищого господарського суду від 06.02.2012 № 38/183), а також, клопотання про витребування доказів, в якому скаржник просить повторно витребувати у АТ "Укрексімбанк" оригінали виписок по рахунку ТОВ "Атем", оригінали виписок по іншим поточним рахункам ТОВ "Атем", зазначених у Генеральній угоді № 6407N1/2416 від 16.02.2007 та кредитних договорах № 6407К2/2416 від 16.02.2007, № 6407К9/2416 від 24.06.2007, № 151107К77 від 10.12.2007, № 151107К78 від 10.12.2007 № 6408К8/2463 від 25.04.2008.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 задоволено клопотання Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ про витребування доказів, розгляд справи № 910/25520/13 відкладено до 29.06.2021.

18.06.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання АТ "Укрексімбанк" про долучення до матеріалів справи доказів на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021, а саме виписки по рахункам заборгованості за кредитними договорами № 6405К25; № 6407К2; № 6408К8; № 6406К10-2391; № 6407К9; № 151107К77; № 15110К78.

Судове засідання 29.06.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді Хрипуна О.О. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 розгляд справи № 910/25520/13 за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 призначено до розгляду на 27.07.2021.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021, у зв`язку із перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Дикунська С.Я., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 прийнято справу № 910/25520/13 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Дикунська С.Я., Кравчук Г.А., розгляд справи № 910/25520/13 ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 27.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 розгляд справи було відкладено на 15.09.2021.

15.09.2021 до Північного апеляційного господарського суд надійшли клопотання АТ "Укрексімбанк" про відкладення розгляду справи та клопотання про залучення до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Кабінету Міністрів України та Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 за клопотанням АТ "Укрексімбанк" розгляд справи було відкладено на 20.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 прийнято справу № 910/25520/13 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Кравчук Г.А., розгляд справи № 910/25520/13 ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 20.10.2021.

20.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення АТ "Укрексімбанк" по суті спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 розгляд справи було відкладено на 10.11.2021.

09.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення ТОВ "Атем" на клопотання про залучення третьої особи та Офісу Генерального прокурора. ТОВ "Атем" також подав письмові заперечення на пояснення АТ "Укрексімбанк".

У зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, 09.11.2021 для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Кравчук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 прийнято справу № 910/25520/13 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Кравчук Г.А., розгляд справи № 910/25520/13 ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 10.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 відмовлено у задоволенні заяв АТ "Укрексімбанк" про залучення третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Кабінету Міністрів України та Офісу Генерального прокурора; розгляд справи № 910/25520/13 за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ відкладено на 29.11.2021.

В судовому засіданні 29.11.2021 оголошувалась перерва до 20.12.2021.

У зв`язку з виходом судді Кравчука Г.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустку з 20.12.2021, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 прийнято справу № 910/25520/13 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Агрикова О.В., розгляд справи № 910/25520/13 ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 20.12.2021.

20.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові письмові пояснення ТОВ "Атем" по суті спору.

20.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення та додаткові докази АТ "Укрексімбанк" з клопотанням про долучення до матеріалів справи з огляду на вказівки суду касаційної інстанції щодо необхідності додаткового з`ясування обставин виконання АТ "Укрексімбанк" зобов`язань щодо кредитування ТОВ "Атем".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 розгляд справи № 910/25520/13 за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ відкладено на 18.01.2022.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Хрипуна О.О. у відпустці, розгляд справи, призначений на 18.01.2022, не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 справу № 910/25520/13 за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 призначено до розгляду на 15.02.2022.

15.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду представником ТОВ "Атем" подані заперечення на пояснення ПАТ "Укрексімбанк", в яких ТОВ "Атем" наполягає, що Банком не доведено факт надання кредиту у спосіб, визначений договором К77, стверджуючи, що надані докази не є належними та допустимими.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 03.03.2022.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

З огляду на введення в Україні воєнного стану та у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, судове засідання, призначене на 03.03.2022, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2022 справу № 910/25520/13 за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 призначено до розгляду на 10.05.2022.

02.05.2020 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

09.05.2022 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення ТОВ "Атем" щодо правовідносин з АТ "Укрексімбанк".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 задоволено клопотання Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ про відкладення розгляду справи; відкладено розгляд справи № 910/25520/13 на 07.06.2022.

06.06.2022 електронною поштою на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

07.06.2022 ТОВ "Атем" до Північного апеляційного господарського суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 07.06.2022, представники Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ та ТОВ "Атем" не з`явилися.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022 відкладено розгляд справи № 910/25520/13 на 28.06.2022; запропоновано учасникам процесу надати письмові пояснення стосовно права засновника юридичної особи на оскарження процесуальних рішень у справі про банкрутство, враховуючи останню правову позицію Верховного Суду з цього питання.

27.06.2022 електронною поштою на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Вказане клопотання мотивовано постійними бойовими діями на території держави, а також тим, що апелянтом готуються до подання розрахунок-порівняння заборгованості за кредитними договорами між ТОВ "Атем" та АТ "Укрексімбанк", які будуть надані до суду завчасно до наступного засідання.

28.06.2022 представником АТ "Укрексімбанк" подані письмові пояснення. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, від 23.07.2021 у справі № 913/567/19, від 16.07.2021 у справі № 908/570/20, від 06.12.2021 у справі № 911/698/21, АТ "Укрексімбанк" просить вирішити питання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 про банкрутство ТОВ "Атем".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 задоволено клопотання Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ; відкладено розгляд справи № 910/25520/13 на 12.07.2022.

12.07.2022 Товариством Керапласт Технолоджі ГмбХ до суду подані письмові пояснення щодо повноважень засновника ТОВ "Атем" - Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на подання апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ надав пояснення стовно предмету спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.07.2022.

21.07.2022 електронною поштою на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ та від ТОВ "Атем" надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 21.07.2022, представники Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ та ТОВ "Атем" не з`явилися.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2022 відкладено розгляд справи № 910/25520/13 на 09.08.2022.

У зв`язку з перебуванням судді Мальченко А.О., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, 08.08.2022 для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Разіна Т.І., Агрикова О.В.

08.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання АТ "Укрексімбанк" з проханням забезпечити дотримання права на розгляд справи № 910/25520/13 упродовж розумного строку, вжити заходів для запобігання зловживанню учасниками справи своїм правом на подання клопотань про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 задоволено заяву судді Разіної Т.І. про самовідвід у справі № 910/25520/13; матеріали справи № 910/25520/13 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

12.08.2022 на підставі розпорядження керівника апарату про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 09.1-08/2306/22 для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.20022 справу № 910/25520/13 прийнято до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Агрикова О.В., розгляд справи № 910/25520/13 призначено на 06.09.2022. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 08.09.2022.

В судовому засіданні представники скаржника та ТОВ "Атем" вимоги та доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, наполягаючи на недоведеності кредиторської заборгованості у заявленому банком розмірі.

Представники АТ "Укрексімбанк" в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили, вказуючи на відсутність у скаржника права на оскарження та безпідставність апеляційної скарги.

В судове засідання представники інших учасників справи не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті і від учасників справи не надходили клопотання про розгляд апеляційної скарги в присутності їх представника, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд справи за відсутні представників інших учасників справи за наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 подано особою, яка не брала участі у справі, з посиланням, що викладені у апеляційній скарзі доводи не були предметом розгляду під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ТОВ "Атем", колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 269 ГПК України, визнала за можливе прийняти подані учасниками апеляційного провадження докази та оцінити їх в межах доводів та вимог апеляційної скарги, з урахуванням передбаченої ст. 316 ГПК України обов`язковості вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, під час нового розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

У постанові від 16.07.2021 у справі № 908/570/20 Верховний Суд висловив правову позицію, що учасник (засновник) боржника не наділений безумовним правом на оскарження судових рішень у справі про банкрутство. Він має довести наявність цього права, зокрема надати докази на підтвердження своїх повноважень як уповноваженої особи для представництва інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника, набуття статусу конкурсним кредитором у справі про банкрутство за нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство) та КУзПБ, довести факт порушення учасниками провадження у справі його прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 ГПК України у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство.

У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства. Уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника має право на оскарження судових рішень, постановлених у справі про банкрутство та у справах, які розглядалися в межах справи про банкрутство, незалежно від того, чи постановлені відповідні судові рішення до чи після призначення такої особи уповноваженою особою, однак за наявності доведення відповідного правового зв`язку між оскаржуваними судовими рішеннями та порушенням інтересів такої особи (постанова Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 911/698/21).

У постанові від 23.07.2021 у справі № 913/567/19 міститься правовий висновок щодо права уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника на оскарження судових рішень у справі про банкрутство. Зокрема, зазначено, що набуття уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) статусу учасника справи про банкрутство має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку ст. 234 ГПК України. Саме з набранням законної сили такою ухвалою уповноважена особа, окрім належних їй спеціальних прав - брати участь з правом дорадчого голосу у зборах кредиторів та роботі комітету кредиторів боржника, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за ст. 42 ГПК України. Отже, можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника пов`язана з фактом набуття такою особою статусу учасника справи про банкрутство шляхом постановлення судом ухвали про її залучення до участі у справі за результатами розгляду відповідної заяви такої особи.

Уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника має право на оскарження судових рішень, постановлених у справі про банкрутство та у справах, які розглядалися в межах справи про банкрутство, незалежно від того, чи постановлені відповідні судові рішення до чи після призначення такої особи уповноваженою особою, однак за наявності доведення відповідного правового зв`язку між оскаржуваними судовими рішеннями та порушенням інтересів такої особи. Для реалізації відповідного права суд зобов`язаний повідомити уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про судові засідання у справі про банкрутство, а також про судові засідання у справах, які розглядаються у межах справах про банкрутство. Такий обов`язок існує лише щодо уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника, яка належним чином легітимована, тобто виникає з моменту постановлення ухвали суду про визнання такої уповноваженої особи учасником справи про банкрутство.

В той же час постанова Верховного Суду від 20.02.2020 у цій справі, якою скасовано ухвалу Північного апеляційного господарського суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ, незважаючи на відсутність ухвали суду про визнання такої уповноваженої особи учасником справи про банкрутство, містить вказівку суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи з`ясувати, яку частку в статутному капіталі боржника має засновник - Товариство Керапласт Технолоджі ГмбХ, та, у залежності від встановленого, вирішити питання участі (неучасті) цього засновника у справі, а відтак і можливості розгляду поданої таким скаржником апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону про банкрутство до складу учасників у справі про банкрутство належить уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Абзацом 15 ст. 1 Закону про банкрутство визначено, що уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника - це особа, уповноважена загальними зборами учасників (акціонерів), що володіють більш як половиною статутного капіталу боржника, представляти їхні інтереси під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

На переконання колегії суддів суду касаційної інстанції, встановлення судом частки засновника (у цій справі - Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ) у статутному капіталі боржника має істотне значення для визначення в силу закону особи, уповноваженої загальними зборами учасників (акціонерів), тобто учасника справи. Так, якщо частка засновника буде становити більше 50 % у статутному капіталі боржника без урахування частки самого боржника, то такий засновник не потребує окремого рішення учасників стосовно повноважень для представлення їх (учасників) у справі про банкрутство.

Подібний підхід до тлумачення поняття "уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника" висловлено і в постановах Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 926/767-б/15 та від 06.11.2019 у справі № 922/4054/15.

У такому разі засновник, за умови наявності частки більше 50 % у статутному капіталі боржника без урахування частки самого боржника, стає учасником провадження у справі про банкрутство в силу Закону і має бути залучений до участі у справі.

На виконання вказівки суду касаційної інстанції при новому розгляді судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство Керапласт Технолоджі ГмбХ є засновником ТОВ "Атем" з часткою у статутному капіталі - 53,77 %.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 висловив правову позицію щодо статусу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника у справі про банкрутство зазначивши, що, у разі уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника після прийняття оскаржуваних цією особою судових рішень, остання, як виняток, набуває статусу учасника справи про банкрутство шляхом його схвалення (легітимізації) за наслідком участі цієї особи в судовому засіданні в суді відповідної інстанції.

Враховуючи те, що апеляційна скарга Товариством Керапласт Технолоджі ГмбХ була подана до набрання чинності КУзПБ, а також те, що представник Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ вже брав участь у розглядах двох касаційних скарг Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ у Верховному Суді (які були задоволені), Товариство Керапласт Технолоджі ГмбХ, якому належить більшість корпоративних прав банкрута, вважає, що набув статусу учасника справи про банкрутство шляхом його легітимації за наслідком участі в судовому засіданні в суді відповідної інстанції у відповіднності з правовим висновком, викладеним у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14.

Правовий зв`язок між оскаржуваними судовими рішеннями та майновими інтересами скаржника, Товариство Керапласт Технолоджі ГмбХ вбачає у тому, що сума кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" прямо впливає на можливість розрахунку з іншими кредиторами та на розмір/вартість майна банкрута, що залишиться учасникам ТОВ "Атем" після розрахунку з усіма кредиторами.

За встановлених обставин, у суду відсутні підстави для закриття апеляційного провадження згідно із п. 2, 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, АТ "Укрексімбанк" в межах справи № 910/25520/13 звернувся з кредиторськими вимогами до боржника на суму 82 196 185,86 дол. США, що, у гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу Національного банку України станом на дату порушення справи про банкрутства (1 дол. США - 9,6007 грн.) становило 789 140 921,59 грн та 75 443 286,48 грн, що разом становить 864 584 208,07 грн, у тому числі пеня у розмірі 40 379 471,53 грн.

Заявлені вимоги до боржника в розмірі 78 804 453,91 дол. США та 40 753 329,05 грн складають заборгованість, яка виникла на підставі Генеральної кредитної угоди № 6407N1/2416 від 16.02.2007 та укладеними в рамках даної Генеральної угоди кредитними договорами, зокрема:

Кредитним договором № 6407К2/2416 від 16.02.2007 в розмірі 7 694 125,37 дол. США та 10 478,08 грн, в тому числі:

- 6 095 860,50 дол. США - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 1 310 971,25 дол. США - заборгованість за процентами;

- 10 200,00 грн - заборгованість за платою за управління кредитом;

- 193 084,87 дол. США - пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу);

- 40 942,29 дол. США - пеня за прострочення сплати процентів;

- 226,53 грн - пеня за прострочення сплати плати за управління кредитом;

- 53 266,46 дол. США - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті основного боргу та процентів;

- 51,56 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті нарахованої плати за управління кредитом.

Кредитним договором № 6407К9/2429 від 24.06.2007 в розмірі 12 855 008,83 дол. США та 10 478,08 грн, в тому числі:

- 10 187 868,92 дол. США - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 2 187 147,00 дол. США - заборгованість за процентами;

- 10 200,00 грн - заборгованість за платою за управління кредитом;

- 322 693,98 дол. США - пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу);

- 68 304,54 дол. США - пеня за прострочення сплати процентів;

- 226,53 грн - пеня за прострочення сплати плати за управління кредитом;

- 88 994,39 дол. США - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті основного боргу та процентів;

- 51,56 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті нарахованої плати за управління кредитом.

Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 в розмірі 45 165 185,53 дол. США та 1 905 810,33 грн, в тому числі:

- 27 809 693,63 дол. США - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 10 725 731,00 дол. США - заборгованість за процентами;

- 1 385 556,31 дол. США - заборгованість за процентами;

- 1 499 951,50 грн - заборгованість за платою за управління кредитом;

- 1 902 330,81 дол. США - пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу);

- 942 278,57 дол. США - пеня за прострочення сплати процентів;

- 121 750,47 грн - пеня за прострочення сплати плати за управління кредитом;

- 2 399 595,23 дол. США - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті основного боргу та процентів;

- 114 547,59 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті нарахованої плати за управління кредитом;

- 169 560,76 грн - втрати від інфляції, нараховані у зв`язку з несвоєчасною сплатою плати за управління кредитом.

Кредитним договором № 151107К78 від 10.12.2007 в розмірі 38 816 084,45 грн, в тому числі:

- 25 477 245,36 грн - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 11 892 963,59 грн - заборгованість за процентами;

- 9 000,00 грн - заборгованість за платою за управління кредитом;

- 808 735,73 грн - пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу);

- 361 532,07 грн - пеня за прострочення сплати процентів;

- 199,88 грн - пеня за прострочення сплати плати за управління кредитом;

- 266 407,82 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті основного боргу, процентів, нарахованої плати за управління кредитом.

Кредитним договором № 6408К8/2463 від 25.04.2008 в розмірі 13 090 134,18 дол. США та 10 478,08 грн, в тому числі:

- 10 292 033,41 дол. США - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 2 309 347,62 дол. США - заборгованість за процентами;

- 10 200,00 грн - заборгованість за платою за управління кредитом;

- 325 995,83 дол. США - пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу);

- 72 138,71 дол. США - пеня за прострочення сплати процентів;

- 226,53 грн - пеня за прострочення сплати плати за управління кредитом;

- 90 618,61 дол. США - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті основного боргу та процентів;

- 51,56 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті нарахованої плати за управління кредитом.

Крім того, кредитором заявлено вимоги, які складають заборгованість боржника за Кредитною угодою № 6405К25/2365 від 24.11.2005 в розмірі 2 394 982,75 дол. США та 10 478,08 грн в тому числі:

- 1 907 372,53 дол. США - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 398 175,25 дол. США - заборгованість за процентами;

- 10 200,00 грн - заборгованість за платою за управління кредитом;

- 72 853,04 дол. США - пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу) та процентів;

- 226,53 грн - пеня за прострочення сплати плати за управління кредитом;

- 16 581,93 дол. США - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті основного боргу та процентів;

- 51,56 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті нарахованої плати за управління кредитом, а також Кредитним договором №6406К10/2391 від 29.06.2006 в розмірі 996 749,20 дол. США та 10 478,08 грн в тому числі:

- 792 796,96 дол. США - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 166 726,65 дол. США - заборгованість за процентами;

- 10 200,00 грн - заборгованість за платою за управління кредитом;

- 30 323,68 дол. США - пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу) та процентів;

- 226,53 грн - пеня за прострочення сплати плати за управління кредитом;

- 6 901,91 дол. США - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті основного боргу та процентів;

- 51,56 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань за договором по сплаті нарахованої плати за управління кредитом.

Грошові вимоги, що виникли з валютних зобов`язань банком переведені у гривневий еквівалент за курсом 1 долар США - 9,607 грн, що існував на момент звернення із заявою у справу про банкрутство.

Визнаючи вимоги АТ "Укрексімбанк" в ухвалі від 19.10.2016, Господарський суд міста Києва виходив з обґрунтованості заявлених кредиторських вимог, які виникли на підставі вищезазначених правочинів.

Грошові вимоги за цими договорами визнані, як такі, що забезпечені заставою майна боржника за договорами іпотеки № 640Z230/2429 від 04.06.2007, № 6407Z7/2416 від 16.02.2007, № 6407Z29/2429 від 04.06.2007, договором застави № 6408Z17/2463 від 25.04.2008, договором застави № 151107Z160 від 09.12.2008 майнових прав за контрактом від 15.09.2007, укладеним між ТОВ "Атем" та Компанією DMT S.A.S (Франція) на купівлю установки для виробництва біаскально-орієнтованої поліпропіленової плівки, включаючи обладнання, апаратуру, запасні частини, технічну документацію та інше згідно додатків до договору, загальною вартістю із внесенням змін до договору застави 31.10.2008 на суму 25 676 435,64 долари США.

Місцевий суд прийняв до уваги висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи від 31.03.2016 № 17334/17335/15/45/5236-5239/16-45 у справі № 910/22520/13 та висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи від 09.12.2015 № 6907/22259-22263/15/45 у справі № 910/2761/14, а також відповідні судові рішення, які містяться у матеріалах справи, зокрема рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2012 у справі № 5011-35/2276-2012, залишене без змін постановою апеляційного суду 05.09.2012 та касаційного суду від 11.02.2013, яким стягнуто з ТОВ "Атем" на користь АТ "Укрексімбанк" заборгованість за кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 в розмірі 21 440 485,43 долари США та інші докази безспірного визнання боргу за цим кредитом що є у матеріалах справи.

Суд дійшов висновку про відмову у визнанні вимог на суму 31 598 908,88 грн за рішенням Господарського суду Харківської області від 20.02.2014 у справі № 922/5247/13, як таких, що погашені поручителем ПАТ "ТК "Барвінок" відповідно до листа вих. № 064-10/1457-ВТ від 06.10.2016 та листа ПАТ "ТК "Барвінок" за вих. № 440 від 07.10.2016. Також суд погодився з доводами боржника щодо необґрунтованості заявлених кредитором вимог, які складають плату за фінансування відповідно до умов договору факторингу на суму 1 974 635,99 грн, оскільки, заявляючи кредиторські вимоги до боржника, АТ "Укрексімбанк" посилався на наявність у ТОВ "Атем" заборгованості по платі за фінансування, нарахованої за реєстрами № 2/1313-5-2/1335-2, тобто реєстрами, заборгованість за якими була предметом розгляду у справі № 922/5247/13 і погашена боржником у добровільному порядку.

Суд погодився також з доводами боржника щодо зменшення заявленої пені 962 256,40 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором факторингу за період з 24.10.2013 по 09.02.2013, з огляду на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2014 судом порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Атем" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що зупинило нарахування пені, а також наявності підстав для зменшення заявлених кредитором вимог на суму 122 570,69 грн, які добровільно погашені боржником.

Внаслідок чого, Господарський суд міста Києва в ухвалі від 19.10.2016 визнав вимоги АТ "Укрексімбанк щодо пені на суму 830 702,09 грн та включено такі вимоги до шостої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ "Атем". В решті грошових вимог банку відмовлено у їх визнанні.

Верховний Суд, залишаючи в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 в частині розгляду кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк", у постанові від 25.06.2019 зазначив:

"Аналіз приписів ст. 95 Закону про банкрутство, в редакції чинній з 19.01.2013, свідчить про те, що у разі виявлення обставин виявлення недостатності майна в юридичної особи, яка оголосила про свою ліквідацію, така особа ліквідується в порядку, передбаченому цим законом. Разом з тим, до моменту звернення із заявою про порушення справи про банкрутство боржник проходить досудову процедуру ліквідації, передбачену статтями 105, 111 ЦК України, за наслідком якої відбувається визнання вимог кредиторів боржника, які звернулися до нього у процедурі самоліквідації, складення ліквідаційною комісією проміжного ліквідаційного балансу, в якому відображається визнаний боржником загальний пасив боржника з відповідним розшифруванням рядків проміжного ліквідаційного балансу щодо кредиторів та дебіторів боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 95 Закону про банкрутство, кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу. З боку боржника існує обов`язок включити всіх визнаних ним у процедурі самоліквідації кредиторів до заяви про порушення справи про банкрутство та проміжного ліквідаційного балансу, що випливає з ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство.

Отже, якщо вимоги кредитора були розглянуті та включені боржником до переліку вимог кредиторів у процедурі самоліквідації боржника з відображенням боргу у проміжному ліквідаційному балансі, - таке визнання підтверджує безспірність цих вимог у процедурі банкрутства та повинно відображатися у поданих боржником доказах при порушенні справи про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів даної справи, боржником у заяві про порушення справи про банкрутство було відображено про визнання вимог АТ "Укрексімбанк" на суму 57 005 904,11 доларів США та 37 864 306,86 грн, а також вимоги АТ "Укрексімбанк" в частині 21 440 485,43 долари США за судовим рішенням 06.06.2012 у справі № 5011-35/2276-2012, яке перебуває на виконанні у виконавчій службі, що також підтверджено переліком кредиторів боржника (додаток 10 до заяви про порушення справи про банкрутство).

Отже, висновки суду першої інстанції про визнання загальної суми грошових вимог - як гривневого еквіваленту боргу по курсу долара США на момент подання заяви з кредиторськими вимогами 830 048 406,80 грн, які забезпечені заставою майна боржника та на суму 830 702,09 грн пені з віднесенням до шостої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ "Атем", з урахуванням судового рішення у справі № 5011-35/2276-2012 про стягнення спірної суми за кредитним договором №151107К77 узгоджуються з вимогами законодавства про банкрутство та висновками самого боржника, який визнавав цю суму при порушенні справи про власне банкрутство у поданій ним заяві 23.12.2013. А висновки апеляційного суду прийняті без врахування того, що зазначені грошові вимоги визнавалися боржником при порушенні справи про банкрутство, що підтверджує неправильне застосування апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 11 та ст. 95 Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Оскільки в Законі про банкрутство відсутні норми, які б виключали положення про звільнення від доказування, то ч. 4 ст. 75 ГПК України, поряд з іншими підставами звільнення від доказування, застосовується у випадках, якщо у справі бере участь особа стосовно якої встановлено ці обставини, зокрема боржник, стосовно якого за судовим рішенням встановлено певну заборгованість.

При цьому законодавець не визначає спеціальних вимог щодо необхідності у провадженні у справі про банкрутство повторно встановлювати факт існування певного боргу у банкрута, якщо він підтверджується судовим рішенням прийнятим у позовному провадженні. Відтак, висновки апеляційного суду про повторне дослідження умов укладеного договору № 151107К77 та обставин його виконання за наявності судового рішення про стягнення певної грошової суми за цим кредитним договором, яке набрало законної сили та виконувалося органами виконавчої служби є такими, що прийняті з порушенням вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України."

Незважаючи на чинність постанови Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/25520/13 (якою скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 та залишено в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 в частині розгляду кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк") та дійсність висновку про неправильне застосування апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 11 та ст. 95 Закону про банкрутство, а також порушення вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України, Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 зазначає, що апеляційна скарга Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 подана з підстав, що не були проаналізовані у постанові Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019, зокрема: не було проаналізовано належності та допустимості доказів перерахування грошових коштів (надання кредиту) на користь боржника.

Верховний Суд вказує, що зазначене питання піднімалося як боржником у його апеляційній скарзі, так і у апеляційній скарзі Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ. Водночас, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019, а саме у його мотивувальній частині, відсутній висновок щодо цього питання, що дає підстави вважати відповідний аргумент Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ як такий, що раніше не розглядався судом.

Також Верховний Суд вказав, що у постанові від 01.04.2019 не було проаналізовано вплив преюдиційних фактів, встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 у справі № 34/154, на обставини справи. Зазначене питання, судячи з усього, не піднімалося у апеляційній скарзі боржника, оскільки у постанові Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 відсутні згадування про це судове рішення як у описовій, так і у мотивувальній частинах, при цьому сам факт наявності певного судового рішення у даному випадку може мати суттєвий вплив на обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст. 316 ГПК України постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Товариством Керапласт Технолоджі ГмбХ подано апеляційну скаргу в порядку, визначеному ст. 272 ГПК України, ч. 4 якої передбачає, що суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Апеляційна скарга Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ від 13.09.2019 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016, ґрунтується на наступних аргументах:

(1) відсутність доказів надання кредиту у передбаченому Договором № 151107К77 від 10.12.2007 порядку:

a) безпідставністю висновку суду першої інстанції щодо того, що перерахування оплат на користь третьої особи - NAТIХIS без відома та згоди самого боржника є належним наданням кредитних коштів позичальнику-боржнику у справі про банкрутство;

b) відсутністю у матеріалах справи належних доказів (СВІФТ-повідомлень) щодо надання кредиту у сумі 26 260 312,33 долари США;

c) наявністю у матеріалах справи постанови слідчих органів (Головного слідчого управління СБУ) про закриття кримінального провадження від 22.11.2018, якою не підтверджено надання боржникові частини кредиту у розмірі 26 720 590,33 дол. США;

(2) неврахуванням судом першої інстанції преюдиційних фактів, встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 у справі № 34/154;

(3) порушенням Інструкції про застосування плану рахунків, затвердженої постановою Правління НБУ № 280 від 17.06.2017, при обліку банківською установою спірних кредитних ресурсів;

(4) невідповідністю висновків суду щодо структури боргу боржника перед АТ "Укрексімбанк".

З огляду на особливості розгляду апеляційної скарги, поданої в порядку ст. 272 ГПК України, виконуючи вимоги ст. 316 ГПК України, колегія суддів здійснила перегляд оскаржуваної ухвали виключно в межах доводів апеляційної скарги, на які вказано в постанові Верховного Суду від 15.07.2020.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується учасниками справи, заява АТ "Укрексімбанк" з грошовими вимогами до ТОВ "Атем" стосується заборгованості, що виникла у кредитних правовідносинах, зокрема за Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 (копія якого наявна в матеріалах справи).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Перевіряючи доводи скаржника щодо відсутності належних та допустимих доказів надання АТ "Укрексімбанк" кредиту ТОВ "Атем" у передбаченому Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 порядку, колегії суддів дійшла висновку про достатність наявних у справі № 910/25510/13 належних та допустимих доказів отримання ТОВ "Атем" кредитних коштів від АТ "Укрексімбанк" для оплати Контракту від 15.09.2007 № 119.01, встановивши, що позичені ТОВ "Атем" для виконання Контракту від 15.09.2007 № 119.01 у АТ "Укрексімбанк" кошти на умовах цього Контракту Банком NATIXIS були виплачені фірмі "DMT SAS", про що АТ "Укрексімбанк" отримав відповідні повідомлення. Той факт, що АТ "Укрексімбанк" позичив ці кошти у Банку NATIXIS за Базовою угодою (форма прийняття контракту для фінансування контракту поставки від 08.01.2008), як і той факт, що спірні кошти не були спочатку зараховані на відповідних рахунок ТОВ "Атем" у АТ "Укрексімбанк", не змінюють суті кредитних правовідносин між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Атем".

Так, 16.02.2007 між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Атем" була підписана Генеральна угода між АТ "Укрексімбанк" від 16.02.2007 № 6407N1/2416, предметом якої є проведення Банком Кредитних операцій в межах лімітів, визначених Генеральною угодою на підставі та з урахуванням умов Кредитного договору, укладеного в рамках цієї Генеральної угоди.

Додатком ІІІ до Генеральної угоди між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Атем" від 16.02.2007 № 6407N1/2416 є Кредитний договір № 151107К77 від 10.12.2007 (далі - договір), за яким Банк (АТ "Укрексімбанк") відкриває Позичальникові (ТОВ "Атем") невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору.

Цілі кредиту (п. 3.2.4 договору): Кредит використовуватиметься на цілі передбачені Проектом, а саме:

а) частина Кредиту, що надається Позичальнику згідно з підп. 3.2.1.а) цього договору - для фінансування 15% вартості Контракту, шляхом здійснення платежів за Акредитивом;

б) частина Кредиту, що надається Позичальнику згідно з підп. 3.2.1.б) цього договору - в сумі 24 249 988,30 доларів США для фінансування 85% вартості Контракту та в сумі 2 470 602,00 доларів США для фінансування Частини 1 комісії за надання кредиту, зазначеної в підп. 3.2.6 цього договору.

У статті 1 договору визначено, що:

Дата надання кредиту - означає дату утворення заборгованості за кредитом або його частиною на позичковому рахунку позичальника

Інобанк - банк NATIXIS (Франція)

Повідомлення Інобанку - означає основні валютно-фінансові умови, надані Інобанком, для фінансування контракту позичальника за рахунок ресурсів Інобанку.

Дата платежів за договором - означає дати, визначені у Графіку надання та погашення кредиту та дати платежів, пов`язаних з обслуговуванням кредиту

Контракт - Контракт від 15.09.2007 № 119.01, укладений Позичальником з фірмою "DMT SAS", Франція, на купівлю промислової установки для виробництва біаксильно-орієнтованої поліпропіленової плівки (БОПП-плівки), який фінансується за рахунок кредиту. Контракт надається до Банку у вигляді належним чином посвідченої копії.

Експортна угода - базова/рамкова угода, укладена ВАТ "Укрексімбанк" з Інобанком щодо фінансування контракту позичальника за рахунок коштів Інобанку під страхове покриття іноземного страхового товариства

У п. 3.2.1, в редакції додаткової угоди від 18.03.2008, зазначено, що предметом договору є невідновлювальна кредитна лінія за рахунок ресурсів Інобанку з лімітом заборгованості 30 539 722,03 дол. США.

Відповідно до п. 3.2.2 договору, термін погашення 09.12.2016, в тому числі: 4 279 409,70 - до 09.12.2009; 26 260 312,33 - до 09.12.2019 рівними частинами по півріччям.

Графік надання та погашення кредиту визначаються на підставі Повідомлення Інобанку.

Кредит надається після набуття чинності Експертної угоди. Кредит використовується на умовах та на цілі, передбачені в п. 3.2 цього договору. Фінансуванню підлягає Контракт. За рахунок Кредиту дозволяється здійснення Позичальником авансових платежів за Контрактом, використання акредитивної форми розрахунків та оплата за фактом поставки (п. 3.3.1).

Банк надає позичальникові кредит відповідно до Графіка надання та погашення кредиту (п. 3.3.2)

Позичкові рахунки (п. 3.8 договору) / 840, 980

Графік надання та погашення кредиту - Додаток 1 в редакції від 18.03.2008.

Наявний в матеріалах справи Контракт від 15.09.2007 № 119.01, укладений Позичальником з фірмою "DMT SAS", Франція, на купівлю промислової установки для виробництва біаксильно-орієнтованої поліпропіленової плівки (БОПП-плівки), який фінансується за рахунок Кредиту передбачав наступний порядок платежів:

15% Контрактної ціни сплачується в якості початкового внеску на дату набрання сили по системі SWIFT/телеграфним переказом на банківський рахунок Продавця у Банку NATIXIS по пред`явленню: проформи-інвойса та банківської гарантії, виданої банком продавця на користь покупця за формою та змістом;

85 % Контрактної ціни авансується по Експортній кредитній угоді, оформленій між Покупцем та банком Продавця по пред`явленню:

- 30% Контрактної ціни сплачується через 4 місяці від дати набрання вили по пред`явленню в банк Продавця наступних документів: проформи-інвойса та акта про успішне проведення другої проектної зустрічі, підписаного Покупцем і Продавцем;

- 40% Контрактної ціни сплачується пропорційно до вартості кожної окремої відвантаженої/доставленої партії обладнання по пред`явленню в банк Продавця наступних документів: комерційного рахунку; коносамента чи CMR (товаротранспортної накладної) чи FCR (розписки експедитора в отриманні вантажу); упаковочного листка, виданого Продавцем або Постачальником, сертифіката якості, виданого Продавцем або Постачальником;

- 10% Контрактної ціни сплачується на дату акта про завершення механічної частини по пред`явленню в банк Продавця наступних документів: комерційного рахунку; акта про завершення механічної частини, підписаного Покупцем і Продавцем;

5% Контрактної ціни сплачується на дату приймання лінії по пред`явленню в банк Продавця наступних документів: комерційного рахунку, остаточного акта приймання, підписаного Покупцем і Продавцем.

Тобто, умови Контракту від 15.09.2007 № 119.01, на фінансування якого АТ "Укрексімбанк" було відкрито кредитну лінію за Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007, не передбачали безпосереднього перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ "Атем", відкритому в АТ "Укрексімбанк". Кошти за контрактом сплачував банк Продавця - банк NATIXIS по Експортній кредитній угоді по факту надання Продавцем документів, без попереднього узгодження їх змісту з Покупцем. І вже на підставі Повідомлення Банку NATIXIS, адресованих АТ "Укрексімбанк", щодо виплати коштів фірмі "DMT SAS", визначався Графік надання та погашення кредиту ТОВ "Атем" за Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007.

27.12.2007 АТ "Укрексімбанк" отримав повідомлення Банку NATIXIS про сплату за Акредитивом 4 279 409,70 доларів США, датою валютування 27.12.2007.

ТОВ "Атем" у листі від 29.01.2009 № 090129/1 просив АТ "Укрексімбанк" відстрочити погашення частини кредиту в сумі 4 279 409,70 доларів США на два роки до 09.12.2011 і в разі необхідності ініціювати ініціативи укладення відповідних змін до Базової угоди щодо фінансування Контракту.

Повідомленнями Банком NATIXIS було поінформовано АТ "Укрексімбанк" про виплату грошових коштів на користь фірми "DMT SAS", а також про сплату комісії за надання кредиту.

Доказами, що підтверджують здійснення відповідних виплат є інвойси Банку NATIXIS, отримані після відповідних дат валютування (від 26.03.2008, від 03.07.2008, від 18.08.2008, від 23.09.2008, від 05.01.2009, від 02.03.2009, від 19.03.2009, від 07.07.2009, від 27.07.2009, від 11.08.2009, від 07.10.2009, від 18.01.2011 та інш.).

Згідно із повідомленням Банку NATIXIS, останнім було здійснено виплати за Контрактом на користь Продавця на суму 21 519 959,90 дол. США, у зв`язку з чим АТ "Укрексімбанк" було сплачено Банку NATIXIS відповідну суму, а також комісію в розмірі 2 010 324,03 дол. США.

Листами від 27.12.2007 № 158-1/3258, від 19.03.2008 № 158-1/888-2 від 02.12.2008 № 158-01/7011, від 26.08.2009 № 158-1/3054, ід 30.09.2009 № 158-01/7079 АТ "Укрексімбанк" було поінформовано ТОВ "Атем" про здійснення відповідних виплат, а також повідомлено про наявність заборгованості ТОВ "Атем" станом на 30.09.2009 за кредитом у розмірі 4 279 409,70 доларів США (рахунок № 7205/840) та 23 530 283,93 доларів США (рахунок № 7205/840).

Додатком до листа від 23.02.2009 № 090223/2 ТОВ "Атем" направив АТ "Укрексімбанк" підписаний директором ТОВ "Атем" графік погашення кредиту за Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007, в якому зазначено відповідні суми, які було сплачено на виконання умов Контракту, що свідчить про визнання ТОВ "Атем" зазначеної заборгованості перед АТ "Укрексімбанк".

Крім того, довідкою від 03.08.2009 ТОВ "Атем" підтверджено АТ "Укрексімбанк", що станом на 03.08.2009 за Контрактом від 15.09.2007 № 119.01 оплачено 24 372 899,70 доларів США.

За висновком від 09.12.2015 експерта у справі № 910/2761/14, за кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 документально підтверджується за тілом кредиту 27 809 693,63 дол. США, за процентами 12 111 287,38 дол. США.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази (копії Кредитного договору № 151107К77 від 10.12.2007 з додатками та додатковими угодами; копії Базової угоди між АТ "Укрексімбанк" та Банком NATIXIS та Форми прийняття контракту № 1 від 08.01.2008; копії повідомлень Банку NATIXIS щодо виплати коштів на користь фірми "DMT SAS" від 10.03.2008, від 25.11.2008, від 16.03.2009, від 24.08.2009, від 22.10.2009, від 04.05.2012; копія заяви ТОВ "Атем" про відкриття документального акредитива № 1 від 12.12.2007; копії SWIFT-повідомлень FIN 700 від 14.12.2007 та FIN 754 від 19.12.2007; копія повідомлення Банку NATIXIS від 27.12.2007 про використання документального акредитива; виписки по рахунках ТОВ "Атем" експерті висновки; копії листів та довідок ТОВ "Атем") дають підстави для висновку про виконання АТ "Укрексімбанк" своїх зобов`язань щодо надання кредиту ТОВ "Атем" на умовах Кредитного договору № 151107К77 від 10.12.2007 в заявленому розмірі.

Умови Кредитного договору № 151107К77 від 10.12.2007, з огляду на умови Контракту від 15.09.2007 № 119.01, та наявні у справі докази його виконання, в своїй сукупності, спростовують доводи Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо того, що перерахування оплат на користь третьої особи - Банку NAТIХIS відбулось без відома та згоди самого боржника.

Відсутність у матеріалах справи SWIFT-повідомлень щодо надання АТ "Укрексімбанк" кредиту у сумі 26 260 312,33 долари США, як і постанова слідчих органів (Головного слідчого управління СБУ) про закриття кримінального провадження від 22.11.2018, якою не підтверджено надання боржникові частини кредиту у розмірі 26 720 590,33 дол. США, не спростовують встановлені судом обставини використання спірних коштів на виконання зобов`язань ТОВ "Атем" за Контрактом від 15.09.2007 № 119.01 відповідно до його умов.

Колегія суддів зазначає, що порушення Інструкції про застосування плану рахунків, затвердженої постановою Правління НБУ № 280 від 17.06.2017, при обліку банківською установою спірних кредитних ресурсів, на яке посилається скаржник, навіть у разі його доведення, не може свідчити, з огляду на часові межі, про взаємовідносини між банком та позичальником станом час звернення АТ "Укрексімбанк" з кредиторськими вимогами до ТОВ "Атем" у справі № 910/25520/13.

Перевіряючи доводи скаржника щодо впливу преюдиційних фактів, встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 у справі № 34/154, на обставини справи № 910/25520/13, колегія суддів виходить з того, що преюдиціальність мають встановлені судом факти, а не висновки суду щодо встановлених обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16).

Преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що відображується в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивостей преюдиціальності. Також преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Отже, обставини, встановлені у першій справі, що є преюдиційною, мають належати до предмета доказування, тобто їх встановлення має бути необхідне для вирішення тієї справи. Оскільки предмет доказування спочатку визначається підставами звернення, а потім обґрунтовується нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору, то питання про те, чи належав певний факт до предмета доказування, є питанням права, а не факту.

Питання факту це питання про те, чи була наявна/відсутня певна обставина, що має значення для вирішення певного спору. Фактичні обставини встановлюються через доказування. Доказування дає змогу відтворити той чи інший фрагмент дійсності в асортименті значущості для справи (предмет доказування). Юридична ж кваліфікація фактичних обставин здійснюється через співвіднесення певної обставини з певними юридичними нормами. Отже, юридичний факт передбачена нормами права конкретна життєва обставина (дія, подія), котра є підставою для настання певних юридичних наслідків. Життєвий факт набуває ознак юридичного внаслідок юридичної кваліфікації, правозастосування. Таким чином, юридичний (правовий) факт - це той же самий життєвий факт, але в контексті наявності його правової регламентації.

Аналогічний висновок щодо застосування ст. 75 ГПК України викладено у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 914/554/19.

Матеріали справи № 910/25520/13 містять рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2010 у справі № 33/609, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Атем" до АТ "Укрексімбанк" про визнання недійсним кредитного договору № 151107К77 від 10.12.2007, укладеного між позивачем та відповідачем, оскільки суд дійшов висновку, що оспорюваний Кредитний договір є неукладеним (таким, що не відбувся), тому відсутні підстави визнавати його недійсним, позаяк за такої обставини оспорюваний Кредитний договір є таким, що фактично не існує.

В квітні 2011 року ТОВ "Атем" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Укрексімбанк" про стягнення коштів в сумі 804 160,03 доларів США та 35 000,00 грн, сплачених в якості відсотків, та 157 621,01 грн, сплачених в якості оплати за управління кредитом. Рішенням від 30.08.2011 у справі № 38/183, залишеним без змін постановою КАГС від 07.11.2011 позов задоволено повністю. Підставою задоволення позову місцевим господарським судом та залишення такого рішення в силі апеляційним господарським судом є їх висновок про набрання законної сили судового рішення у справі № 33/609, за позовом ТОВ "Атем" до АТ "Укрексімбанк" про визнання недійсним договору; факти, встановлені рішенням господарського суду міста Києва від 25.01.2010 у цій справі, мають преюдиційне значення, щодо неукладеності кредитного договору № 151107К77 від 10.12.2007, на підставі якого ТОВ "Атем" сплатило АТ "Укрексімбанк" відсотки в розмірі 35 000,00 грн, вартість послуг за управління кредитом в розмірі 157 621,10 грн, а також відсотки в розмірі 804 160,03 доларів США.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2012 у справі № 38/183 рішення та постанову скасовано, в позові ТОВ "Атем" відмовлено.

Вищий господарський суд України вказав, що "висновки місцевого та апеляційного господарського суду про те, що рішенням господарського суду міста Києва від 25.01.2010 у справі № 33/609 має преюдиційне значення у справі №38/183, є безпідставними, оскільки преюдиціальність факту у резолютивній частині рішення місцевого суду у справі № 33/609 не встановлена, а відповідні оціночні судження, викладені у мотивувальній частині вказаного судового рішення не мають преюдиційного значення для даної справи.

Окрім того, поняття неукладений договір є тотожним договору, що не відбувся. Такі підходи закріплені в ч. 8 ст. 181 ГК України, де зазначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся), але якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України.

Ця правова позиція закріплена ч. 2 ст. 640 ЦК України, де вказується, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Тобто, з цього слідує, що виконаний договір або договір, що виконується не може бути неукладеним.

Як вже зазначалось вище та було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій у даній справі, на виконання умов кредитного договору, позивачем було сплачено відповідачу відсотки в розмірі 35 000,00 грн., вартість послуг за управління кредитом в розмірі 157 621,10 грн., а також відсотки в розмірі 804 160,03 доларів США, що підтверджується платіжними дорученнями, реєстром платіжних документів, платіжними дорученнями в іноземній валюті, які залучені до матеріалів справи.

Отже, дана обставина виключає можливість застосування до спірних правовідносин ч. 8 ст. 181 ГК України відповідно до приписів якої визначення договору як неукладеного (такого, що не відбувся), може мати місце на стадії укладання господарського договору, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов, а не за наслідками виконання договору сторонами. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.02.2009р. у справі №10/33/08)".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 у справі № 34/154 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Атем" до АТ "Укрексімбанк" та до Банку NATIXIS про визнання недійсним форми прийняття контракту для фінансування контракту поставки від 08.01.2008.

Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту порушення його прав та законних інтересів, оскільки форма регулює відносини відповідачів та не створює прав та обов`язків для позивача.

Постановою Київського апеляційного господарського суду 31.05.2011 № 34/154 апеляційну скаргу ПАТ "Укрексімбанк" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 у справі № 34/154 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, на підставі встановлених обставин справи та, з урахуванням вимог ст.ст. 1, 2 ГПК України, ст.ст. 13, 16, 215 ЦК України, посилаючись при цьому на те, що позивач не є стороною Базової угоди та оскаржуваної форми прийняття контракту, які було укладено між відповідачами, дійшов висновку про те, що Базова угода та форма прийняття контракту стосуються лише прав та обов`язків відповідачів, тоді як інтерес позивача у даному спорі не пов`язаний з його суб`єктивними правами та суперечить вимогам ст. 627 ЦК України щодо вільного вибору сторонами умов договору, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції про відмову в даному позові, залишив без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.10.2011 касаційну скаргу АТ "Укрексімбанк" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2011 у справі № 34/154 без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що жодна із встановлених у справі № 34/154 обставин не спростовує висновку місцевого господарського суду щодо розміру та складу кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" до ТОВ "Атем". Обставини, встановлені при розгляді справи № 34/154 у спорі про відсутність підстав для визнання недійсною угоди між АТ "Укрексімбанк" та Банком NATIXIS за позовом ТОВ "Атем", не входять в предмет доказування по справі № 910/25520/13.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2012 у справі № 5011-35/2276-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2013, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Атем" на користь АТ "Укрексімбанк" прострочену заборгованість за кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 в розмірі 21 440 485,43 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.2012, 1 доларів США = 7,9875 грн становить 171 255 877,38 грн та 1 203 668,63 грн, в тому числі: 11 782 356,10 доларів США - простроченої заборгованості за кредитом, 7 251 005,13 доларів США - простроченої заборгованості за процентами, 914 152,91 доларів США - простроченої заборгованості по платі за управління Кредитом; 1 554 541,99 доларів США та 76 969,59 грн - пені, 852 582,21 доларів США та 42 985,36 грн - 3% річних, 169 560,76 грн - втрат від інфляції, 64 380,00 грн - судового збору.

Колегія суддів звертає увагу, що позов було заявлено про стягнення простроченої заборгованості, яка існувала станом на 17.02.2012

Отже, висновок суду у рішенні від 25.01.2010 у справі № 33/609, що кредитний договір № 151107К77 від 10.12.2007 є неукладений, як і висновок суду у рішенні від 09.03.2011 у справі № 34/154, що форма прийняття контракту для фінансування контракту поставки від 08.01.2008 не створює прав та обов`язків для ТОВ "Атем" не є преюдиціальними обставинами в розумінні ст. 75 ГПК України при розгляді справи № 910/25520/13.

А рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2012 у справі № 5011-35/2276-2012, яким присуджено до стягнення з ТОВ "Атем" на користь ПАТ "Укрексімбанк" прострочену станом на 17.02.2012 заборгованість за кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 в розмірі 21 440 485,43 доларів США та 1 203 668,63 грн, набрало законної сила та обов`язкове до виконання.

Відповідає правовій позиції Верховного Суду і нарахування 3 % річних, передбачених ст. 625 ЦК України, які можуть бути визначені у доларах США та нараховуватися, виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу береться прострочена сума, визначена у договорі, а не її еквівалент у національній валюті України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 77 ГПК України встановлена допустимість доказів, у відповідності до якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 2 ст. 86 ГПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 132-IX від 20.09.2019), жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що матеріали справи у своїй сукупності, в тому числі обставини, встановлені під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, свідчать про більшу вірогідність існування обставин щодо надання АТ "Укрексімбанк" кредитних коштів АТ "Атем" у визнаному судом першої інстанції розмірі, відповідно, непідтвердженність обставин, якими обґрунтовувало Товариство Керапласт Технолоджі ГмбХ свої доводи і, як наслідок, відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги .

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, не надано жодного доказу на спростування висновку місцевого господарського суду щодо розміру та змісту кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" до банкрута.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для визнання кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" у встановленому розмірі відповідає нормам чинного законодавства, практиці Верховного Суду, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого господарського суд не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства Керапласт Технолоджі ГмбХ (Keraplast Technology GmbH) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/25520/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/25520/13 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2022.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова