ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
13.09.2022 року м.Дніпро Справа № 912/3575/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),
суддів Антоніка С.Г., Кощеєва І.М.
секретар судового засідання Абадей М.О.
учасники справи явку представників в судове засідання не забезпечили
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про розподіл судових витрат у справі №912/3575/20 за наслідками розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.03.2021 (повний текст складено та підписано 09.03.2021 суддя Вавренюк Л.С.) та додаткове рішення від 25.03.2021 (повний текст складено та підписано 26.03.2021 суддя Вавренюк Л.С.) у справі №912/3575/20
за позовом Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор", м. Кропивницький
про укладення договору
Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" звернулась до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Віакор", в якому просила вважати укладеним між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Віакор" договір №02-08/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення на умовах та в редакції, визначеній у позовній заяві.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.03.2021 у справі №912/3575/20 позовні вимоги задоволено повністю; визнано укладеним між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Віакор" договір №02-08/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення на умовах у редакції, вказаній у резолютивній частині рішення; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Віакор" на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 25.03.2021 у справі №912/3575/20 заяву Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" від 04.03.2021 про розподіл судових витрат у справі №912/3575/20 задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2021 (колегія суддів у складі головуючого судді Дарміна М.О., суддів Іванова О.Г., Березкіної О.В.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.03.2021 задоволено частково; рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.03.2021 у справі №912/3575/20 змінено в частині зазначення про набрання договором чинності з 10.04.2020; викладено договір в наступній редакції: п. 5.1 договір є укладеним з дати набрання судовим рішенням законної сили; п.5.2. сторони домовились, що строк дії цього договору встановлюється з дати його укладення і до 10 вересня 2022 року включно; вважати, що сторони узгодили щомісячні тарифи за одного абонента провайдера з дати укладення договору та набрання ним чинності у 2021 році у розмірі 0.90 грн з 01.01.2022 року по 10 вересня 2022 року у розмірі 1,50 грн; відмовлено Спілці у задоволенні вимог про викладення умов п.3.1.2 договору: "в день укладення цього договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм та організацій мовлення, які ретранслювалися Провайдером станом на 10.04.2020 та інформації про кількість абонентів за перший квартал 2020 року", шляхом виключення з його змісту обов`язку Провайдера програмної послуги надати інформацію, яка була актуальною станом на 10.04.2020 року; в решті частини договір вважати укладеним у визначеній судом першої інстанції редакції; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.03.2021 у справі №912/3575/20 залишено без задоволення; додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.03.2021 у справі №912/3575/20 залишено без змін.

28.10.2022 до Центрального апеляційного господарського суду від Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" надійшла заява від 25.10.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №912/3575/20 у задоволенні заяви Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про розподіл судових витрат у справі відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.06.2022 касаційну скаргу Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" задоволено; додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №912/3575/20 скасовано; справу направлено до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого перерозподілу судової справи від 22.06.2022 для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Антонік С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2022 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження справу №912/3575/20 за заявою Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про розподіл судових витрат у справі №912/3575/20 за наслідками розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.03.2021 та додаткове рішення від 25.03.2021; розгляд заяви призначений в судове засідання на 13.09.2022.

В судове засідання 13.09.2022 сторони явку представників на забезпечили.

Відповідно до ч.4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час ті місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд заяви про розподіл судових витрат в даному судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказана правова позиція щодо застосування норм права викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частини 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Процесуальним законодавством не встановлено вимог щодо форми і змісту заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Матеріалами справи підтверджується, що 14.06.2021 від позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він в тому числі заявив про витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи №912/3575/20 в апеляційній інстанції, які він очікує понести, в сумі 15 000,00 грн.

Як зазначає позивач, в судовому засіданні 06.09.2021 під час судових дебатів ним зроблено усну заяву відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів розміру судових витрат, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи, після ухвалення рішення суду.

На третій день після ухвалення Центральним апеляційним господарським судом постанови від 25.10.2021 (28.10.2021) від позивача до суду надійшла заява про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн, до якої додана копія акту прийому передачі наданих послуг від 25.10.2021.

Відповідно до цього акту у період з 25.05.2020 по 26.10.2021 Адвокатським об`єднанням «Гур`єв та партнери» було надано позивачу наступні види правничої допомоги, а саме: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів 4 000,00 грн (8 робочих годин); надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики та законодавства у сфері інтелектуальної власності 2 000,00 грн (4 робочі години); складання, оформлення та надсилання відзиву на апеляційну скаргу 7 000,00 грн (14 робочих годин); складання інших процесуальних документів (заяв, клопотань) 2 000,00 грн (4 робочі години).

Як вбачається з матеріалів справи №912/3575/20, 28.02.2020 між Адвокатським об`єднанням "Гур`єв та партнери" (Адвокатське об`єднання) та Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (клієнт) укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 (далі - договір).

У відповідності до п. 1.1 договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти її та оплатити Адвокатському об`єднанню зазначені послуги.

Згідно п. 1.2 договору Адвокатське об`єднання протягом строку дії договору надає клієнту наступні види професійної правничої допомоги, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; складення заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського та адміністративного судочинства.

В п. 4.2.6 договору передбачений обов`язок клієнта оплачувати Адвокатському об`єднанню вартість наданої професійної правничої допомоги (юридичних послуг) або вартість її окремих етапів своєчасно, в повному обсязі відповідно до умов договору. Для цілей цього договору моментом своєчасного виконання обов`язку клієнтом з оплати послуг за цим договором вважається дата оплати клієнтом 100 % (ста відсотків) вартості послу або їх окремого етапу.

Строк дії договору визначений в п. 11.1 цього договору, згідно якого він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021.

25.05.2021 між Адвокатським об`єднанням в особі керуючого партнера адвоката Гур`єва Андрія Альбертовича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2064 від 18.01.2017) та клієнтом укладено додаткову угоду №72 до договору про надання професійної правничої допомоги №01/02/2020, відповідно до п. 1 якої клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати професійну правничу допомогу у рамках господарського судочинства за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на основне та додаткове рішення у справі №912/3575/20.

Сторони дійшли згоди, що для виконання доручення клієнта Адвокатським об`єднанням надаються наступні види правничої допомоги: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; складання, оформлення і надсилання відзиву на апеляційну скаргу; складання інших процесуальних документів.

Також сторонами в додатковій угоді погоджено загальну суму гонорару (винагороди), яка складає 15 000,00 грн та сплачується клієнтом протягом п`ятидесяти робочих днів з дати ухвалення апеляційним господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження.

З матеріалів справи №912/3575/20 вбачається, що позивачем під час розгляду справи в апеляційній інстанції були подані наступні документи, які підписані генеральним директором Калениченко П.А.: клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 25.05.2021, відзив на апеляційну скаргу від 03.06.2021, пояснення від 12.10.2021, заява про розподіл судових витрат від 25.10.2021.

Верховний Суд в додатковій постанові від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, в постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Дослідивши подані позивачем документи, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, те, що позиція позивача під час розгляду справи в апеляційній інстанції не змінювалася, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу в Центральному апеляційному господарському суді у сумі 15 000,00 грн не відповідає критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні із виконаною роботою в суді апеляційної інстанції.

Необхідність понесення позивачем витрат у сумі 4 000,00 грн за аналіз фактичних обставин справи, формування доказів судом не встановлена (фактичні обставини справи були проаналізовані під час розгляду справи в суді першої інстанції, які саме докази сформовані, не зазначено), як і витрат у сумі 2 000,00 грн за надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики та законодавства у сфері інтелектуальної власності саме в апеляційній інстанції.

Судом визнаються обґрунтованими, підтвердженими та розумними витрати за складання, оформлення та надсилання відзиву на апеляційну скаргу на суму 5 000,00 (5 робочих годин) грн та витрати за складання інших процесуальних документів (клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 25.05.2021, пояснення від 12.10.2021, заяви про розподіл судових витрат від 25.10.2021) на суму 2 000,00 грн (4 робочі години). В іншій частині заявлені витрати є необґрунтованими та непідтвердженими.

За таких обставин заява Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/3575/20 в сумі 15 000,00 грн підлягає частковому задоволенню на суму 7 000,00 грн, в іншій частині заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.03.2021 та додаткове рішення від 25.03.2021 у справі №912/3575/20 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Віакор" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.03.2021 та додаткове рішення від 25.03.2021 у справі №912/3575/20 в сумі 7 000,00 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 15.09.2022.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя С.Г. Антонік

Суддя І.М. Кощеєв