ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3678/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Суха Балка

на рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2022, проголошене о.14:18 суддею Петровим В.С. у м. Одесі, повний текст якого складено 17.06.2022

у справі № 916/3678/21

за позовом скаржника

до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

про стягнення 23 619,18 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року Приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) Суха Балка звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням уточнень до неї) до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця АТ Українська залізниця (далі Укрзалізниця) про стягнення 23 619,18 грн. вартості нестачі вантажу. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем, як перевізником, зобов`язань щодо збереження вантажу під час залізничного перевезення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.06.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Місцевим господарським судом встановлено, що залізницею було подано технічно справні вагони, а обов`язок щодо встановлення їх комерційної придатності для перевезення аглоруди з дрібною фракцією було покладено саме на позивача, отже втрата вантажу виникла з незалежних від відповідача причин, з огляду на що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

За ствердженнями позивача, місцевий господарський суд безпідставно залишив поза увагою той факт, що обставини, зазначені у відповідній описовій частині комерційних актів №№ 404503/113 та 404503/114 свідчать про втрату вантажу саме під час перевезення.

Апелянт зауважує, що статтею 114 Статуту передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. При цьому зазначає, що вартість вантажу складає 4 820,24 грн. (177,28 доларів США) за 1 т (вартість 1 т продукції визначена відповідно доповненню № 1 додатку № 7 до контракту № 2020-05А- 17012020 від 27.01.2020 ). Між тим, апелянт додає, що відповідно до даних, розміщених на офіційному веб-сайті Національного банку України станом, на 24.07.2021 один долар США становить 27,19 грн., а відтак загальна кількість нестачі вантажу за накладною № 47327762 - 6,3 т.

Скаржник посилається на положення ч. 2 п. 114 Статуту та ч.ч. 1, 2, 4 п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та надає розрахунок природних втрат вантажу під час перевезення за комерційними актами № 404503/113 (вагон № 58583949) та №404503/114 (вагон № 61397642).

Крім того, апелянт зазначає, що приймаючи за основу позицію відповідача, що фракція вантажу була меншою ніж 13 мм, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що дана обставина не підтверджена відповідачем належними та допустимими доказами. Вантаж був прийнятий відповідачем до перевезення без жодних зауважень, а тому він має нести відповідальність за його часткову втрату.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Укрзалізниці зазначає, що фракція аглоруди визначена у відповідності до п.4 додатку №6 до контракту № 2020-DSA-17012020 від 27.01.2020, за яким вантаж на 92% складався з дрібних фракцій, розмір яких не перевищував 10 мм, і оскільки саме відправник зобов`язаний переконатися у придатності вагонів для перевезення вантажу, суд вірно визначив, що нестача вантажу стала наслідком несправності, обов`язок встановлення якої лежить на позивачі, а отже вона не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, що відповідає висновкам у аналогічній справі, що встановлені постановою Верховного Суду від 16.05.2018 у справі 905/858/17.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Станом на час прийняття даної постанови до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2020 року між ПрАТ Суха Балка (продавець) та Підприємством DUFERCO SA укладено контракт № 2020-DSA-17012020, пунктом 1.1 якого визначено, що даний контракт є угодою між продавцем (який представляє, що цей контракт є дійсним та обов`язковим для нього та що він діє як основний, а не як агент для будь-якої третьої сторони) та покупцем для купівлі-продажу товарів на умовах, викладених в цьому контракті.

24.07.2021 за залізничною накладною № 47327762 ПрАТ Суха Балка (відправник) зі станції відправлення Роковатая до станції призначення Ізмаїл (експ.) відвантажено на адресу ДП Ізмаїльський морський торговельний порт (одержувач):

- у вагоні № 61397642 залізну руду масою 70000 кг;

- у вагоні № 58583949 залізну руду масою 70000 кг.

У вказаній залізничній накладній зазначено: у графі 7 згідно контракту №2020-DSA-17012020 від 27.01.2020 для вивезення водним транспортом у Сербію: порт Smederevo, Serbia для одержувача HBIS GROUP SERBIA IRON I STEEL D.О.О BELGRAD, BULEVAR MIHAJLA PUPINA 6, BELGRADE-NEW BELGRADE, 11000 BELGRADE; у графі 26 - маса вантажу визначена на вагонних вагах (150 т), заводський номер СВ-150000 В/2 150 т відправ. Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення працівниками залізниці без зауважень, зокрема, не було зроблено зауважень щодо непридатності вагонів для перевезення вантажу навалом у вагонах відкритого типу в комерційному відношенні.

Разом з тим, на станції призначення Ізмаїл Укрзалізниці була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній, та здійснено комісійне переважування спірних вагонів, за результатами якого 30.07.2021 складені:

- комерційний акт № 404503/113, відповідно до якого встановлено, що при комісійному переважуванні на підставі АЗФ ГУ-23 № 3827 від 25.07.2021 та АЗФ №3705 від 27.07.2021 на справних 150-тн. тензометричних вагонних вагах №005 (повірка 03.03.2021) по відправці зазначеній на звороті цього акту за документом значиться вантаж руда нетто 70000 кг, тара - 23500 кг, брутто не зазначено; фактично у вагоні вантаж руда, брутто - 90600,00 кг, тара за документом 23500,00 кг, нетто 67100,00 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі на 2900,00 кг. Навантаження у вагоні холмоподібне, нижче бортів на 800-1100 мм. На поверхні вантажу воронкоподібне заглиблення над 6-7 люками праворуч за рухом поїзда довжиною 500 мм, шириною 1000 мм, глибиною до пола вагону. Маються залишки вантажу на хребтовій та поперечній балках. Течі по ст. Ізмаїл нема. Вагон технічно справний, про що складений технічний акт № 61 від 29.07.2021. У вагоні нещільне прилягання 6-го люку до хребтової балки зазор довжиною 700 мм, шириною 30 мм. Переважування проводилось у присутності ДСМ Могильової О.В., агента комерційного Молдован Т.В., представника ДП Ізм МТП Задорожої Л.В.; переваження проводилося двічі, недостача підтвердилася.

- комерційний акт № 404503/114, відповідно до якого встановлено, що при комісійному переважуванні на підставі АЗФ № 3705 від 27.07.2021 на справних 150-тн. тензометричних вагонних вагах № 005 (повірка 03.03.2021) по відправці, зазначеній на звороті цього акту, за документом значиться вантаж руда залізна агломераційна (аглоруда), нетто 70000 кг, тара - 23700 кг, вага брутто не зазначена; фактично у вагоні вантаж аглоруда, брутто - 90300 кг, тара 23700 кг, нетто 66600 кг, що менше ваги, зазначеної у перевізному документі, на 3400 кг. Навантаження у вагоні нерівномірне, холмоподібне, нижче бортів на 800-1100 мм. На поверхні вантажу мається воронкоподібне заглиблення по середині вагону над 1-2 люками діаметром 1200 мм, глибиною до пола вагону. Маються залишки вантажу на хребтовій та шкворневій балках. Течі по ст. Ізмаїл нема; вагон у технічному відношенні справний, про що складено тех. акт № 62 від 30.07.2021. У вагоні нещільне прилягання 2-го люку до хребтової балки: зазор довжиною 800 мм, шириною 40 мм. При переважуванні були присутні ДСМ Могильова О.В., агент комерційний Молдован Т.В., представник ДП Ізм МТП Задорожна Л.В.. Переважування проводилося двічі, недостача.

Вказані комерційні акти підписані належними особами згідно з п. 10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, а саме начальником станції, комерційним агентом, а також представником одержувача. Правильність оформлення комерційних актів та їх дійсність сторонами не заперечується.

Також 29.07.2021 та 30.07.2021 на станції призначення Ізмаїл Одеської залізниці були складені акти про технічний стан вагонів № 61 та № 62, відповідно до яких: - вагон № 58583949 збудований 26.02.2011 на заводі 115 Ф Панютинський ВРЗ АО УЗ, капітальний ремонт відбувся 16.03.2019, вагон технічно справний; у вагоні нещільне прилягання 6-го люку до хребтової балки: зазор довжиною 700 мм, шириною 30 мм - втрата вантажу можлива; вантажовідправник при навантаженні бачити міг, заходів по ущільненню люку не прийняв; вагон неякісно підготовлений під навантаження та був завантажений у такому стані; - вагон № 61397642 збудований 12.12.2012 на заводі 1303 ТОВ Дизельний завод, капітальний ремонт відбувся 30.09.2020, вагон технічно справний; у вагоні нещільне прилягання 2-го люку до хребтової балки: зазор довжиною 800 мм, шириною 40 мм - втрата вантажу можлива; вантажовідправник при навантаженні бачити міг, заходів по ущільненню люку не прийняв; вагон неякісно підготовлений під навантаження та був завантажений у такому стані.

13.09.2021 ПрАТ Суха Балка звернулося до Укрзалізниці із претензією про стягнення шкоди, завданої несхоронністю вантажу, в порядку ст. 130 Статуту залізниць України, в якій вимагало перерахувати на рахунок товариства суму нестачі вантажу в розмірі 23619,18 грн. та про розгляд претензії повідомити останнього у місячний строк з дня одержання претензії. 01.10.2021 на вказану претензію Укрзалізницею надано відповідь за вих. № НЗ1-102/340, в якою відмовлено у задоволенні претензії.

Правовідносини сторін регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів, багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Аналогічні положення закріплені в статті 307 Господарського кодексу України.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 ГК України підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ч. 1 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Пунктом 2 ст. 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до ст.12 Закону України Про залізничний транспорт залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажу, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про залізничний транспорт за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та Правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Одержувачем вантажу відповідно до залізничних накладних є ДП Ізмаїльський морський торговельний порт Відповідно до ст.110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з ст.113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст.ст.114, 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну, вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

Пунктом 31 Статуту передбачено, що залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Додаткова підготовка вагонів та контейнерів під завантаження вантажів, що потребують особливих умов перевезення і зберігання, може здійснюватися залізницею на підставі договору за рахунок відправника. Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці; контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів - відправником.

Як встановлено судом та підтверджується записом у п. 28 залізничних накладних, завантаження вагонів здійснено відправником.

Відповідно до п. 32 Статуту відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов. Перелік вантажів, перевезення яких допускається на відкритому рухомому складі, встановлюється Правилами.

Відповідно до п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001 (надалі- Правила), у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Такий вантаж як залізна руда наявний у переліку вантажів, перевезення яких допускається на відкритому рухомому складі, зазначений перелік закріплений Правилами перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001.

Згідно з п. 4 Правил можливість транспортування у вагонах відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, розмір яких не перевищує 13мм, визначається відправником.

Відповідно до п. 5 зазначених Правил перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів.

У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із шапкою). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу.

Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Згідно з ст. 917 Цивільного кодексу України, відправник вантажу має право відмовитись від наданого транспортного засобу, якщо він є непридатним для перевезення цього вантажу.

Правилами приймання вантажів до перевезення, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, встановлено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього природного середовища згідно з законодавством (п. 4).

Відповідно до п. 2.3 Правил перевезення вантажів навалом і насипом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, відправник зобов`язаний перед навантаженням переконатися, що вагони справні та придатні для перевезення (очищені, не заражені шкідниками, не мають отворів та щілин, через які можливе просипання вантажу).

З викладеного вище слідує, що основним обов`язком перевізника є обов`язок надати під завантаження технічно справні, придатні для перевезення відповідного вантажу вагони у строк, встановлений договором. Разом з цим, обов`язок щодо визначення придатності рухомого складу для перевезення вантажу у комерційному відношенні покладається на вантажовідправника, оскільки завантаження вагонів здійснено відправником. Якщо виявлено пошкодження, яке може вплинути на цілість або якість вантажу при перевезенні, відправник повинен відмовитися від вантаження в такий рухомий склад або контейнери. Законодавець надає відправнику вантажу право, відповідно до ч.1 ст.917 Цивільного кодексу України, відмовитися від наданого транспортного засобу, якщо він є непридатним для перевезення цього вантажу. При цьому, непридатність транспортного засобу повинна бути підтверджена в порядку, передбаченому транспортним законодавством і прийнятими відповідно до них правилами. Транспортні засоби, від яких відправник вантажу відмовився у зв`язку з їх непридатністю, вважаються не наданими. А у разі реалізації вантажовідправником свого права на відмову, перевізник зобов`язаний надати взамін технічно і комерційно придатні транспортні засоби.

Крім того, на вантажовідправника покладається обов`язок щодо вчинення заходів з метою забезпечення схоронності вантажу, запобігання його видуванню або просипанню, якщо перевезення вантажу здійснюється у вагонах відкритого типу.

Як вбачається з п.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин як невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п.10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Як вірно встановлено місцевим господарським, наявні в матеріалах справи комерційні акти, підтверджують, що спірні вагони №61397642 та № 58583949 в технічному відношенні справні, при цьому доказів відмови вантажовідправника від прийняття до завантаження означених вище вагонів, при наявних в них недоліках, матеріали справи не містять, що свідчить про те, що залізницею виконано обов`язок щодо надання для перевезення вантажу технічно справних вагонів.

Крім того, місцевим господарським судом вірно зазначено, що у даному випадку діючим законодавством обов`язок щодо перевірки вагонів на наявність щілин та отворів, через які можливе просипання вантажу, покладений саме на відправника та здійснюється перед навантаженням вагонів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що втрата вантажу виникла з незалежних від відповідача причин, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи доказів того, що фракція вантажу була меншою ніж 13 мм, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки з п. 4 Додатку № 7 до Контракту від 27.01.2020 № 2020Б8А-17012020 вбачається, що вантаж (аглоруда), що перевозився в період липень - березень 2021 року (в тому числі за накладною №47327762 від 24.07.2021) складався на 92% з дрібних фракцій, розмір яких не перевищував 10 мм.

Інші доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є також такими, що не спростовують вище викладеного, а відтак, підстави для скасування чи зміни судового рішення у даному випадку відсутні.

Будь-яких порушень процесуальних норм права, які призвели б до неправильного вирішення справи, або неправильного застосування норм матеріального права при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції виявлено не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене рішення - залишенню без змін.

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга ПрАТСуха Балка залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2022 у справі №916/3678/21 -без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2022 у справі №916/3678/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Суха Балка без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено 22.09.2022 об 11.00.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Савицький Я.Ф.