ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. Справа№ 372/592/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Владимиренко С.В.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: Гольдарб Я.Ю.,

від відповідача: Кобзаренко Ю.В.,

від третіх осіб: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 (повний текст складено 28.06.2022)

у справі № 372/592/18 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солнєчний луч»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Товариства з обмеженою відповідальністю «База «Солнєчний луч»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

ОСОБА_2 ,

про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів, скасування внесків,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСББ «Солнєчний луч», у якій просив:

- визнати незаконними дії посадових осіб ОСББ «Солнєчний луч» щодо неповідомлення ОСОБА_1 про проведення установчих зборів власників квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 21.01.2012 та загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч»;

- визнати незаконними та скасувати рішення установчих зборів власників квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформлені протоколом від 21.01.2012 №1;

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», оформлені протоколами від 07.09.2013 №3, 12.07.2014 №6, 01.11.2014 №7;

- скасувати тарифи та внески, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», оформленим протоколом від 07.09.2013 №3, на забезпечення теплопостачанням будинків житлового містечка «Солнєчний луч» на опалювальний період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року;

- скасувати тарифи та внески, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», оформленим протоколом від 12.07.2014 №6, на утримання та ремонт спільного майна, до ремонтного та спеціального фондів.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05.03.2018 за відповідним позовом відкрито провадження у справі №372/592/18.

20.07.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог до ОСББ «Солнєчний луч», у якій позивач просить:

- визнати незаконними дії посадових осіб ОСББ «Солнєчний луч» щодо неповідомлення ОСОБА_1 про проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч»;

- визнати незаконними дії посадових осіб ОСББ «Солнєчний луч» щодо розпорядження грошовими коштами об`єднання у розмірі 42 556,39 грн для сплати судового збору;

- визнати незаконними рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», оформлені протоколами від 01.03.2015 №1, 24.05.2015 №2, 18.10.2015 №4, 20.12.2015 №5, 29.09.2016 №2, 23.12.2016 №3, 23.10.2018 №2, листами опитуваннями від 30.06.2015, рішенням правління ОСББ, що оформлене протоколом №8 від 17.06.2015;

- скасувати внески, затверджені рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», що оформлені протоколами від 24.05.2015 №2, 30.06.2015 №3, 18.10.2015 №4, 20.12.2015 №5;

- скасувати внески за електроенергію показань загально-будинкових приладів обліку та внески відшкодування витрат спожитої електроенергії з 01.10.2016 по 01.12.2016, за лютий-березень 2017 року, квітень - травень 2018 року, червень-вересень 2017 року, з 01.10.2017 по 01.12.2017, січень лютий 2018 року;

- скасувати внески на утримання паркінгу, утримання та ремонт спільного майна, затверджені рішеннями загальних зборів ОСББ, що оформлені протоколом від 23.12.2016 №3;

- скасувати внески на відшкодування витрат на теплопостачання, паркінгу, витрат теплопостачання, до резервного, ремонтного та спеціального фондів;

- скасувати внески на утримання та ремонт спільного майна, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ, що оформлене протоколом від 23.10.2018 №2;

- визнати незаконними дії ОСББ «Солнєчний луч» щодо ненадання ОСОБА_1 інформації щодо діяльності ОСББ «Солнєчний луч» та неповідомлення про проведення установчих зборів від 21.01.2012;

- скасувати внески, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», що оформлене протоколом від 07.09.2013 №3, на забезпечення теплопостачанням будинків житлового містечка «Солнєчний луч» на опалювальний період;

- скасувати внески, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», що оформлене протоколом від 12.07.2014 №6, на утримання та ремонт спільного майна, до ремонтного та спеціального фондів.

Ухвалою від 23.07.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, відповідну уточнену позовну заяву прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Вимоги позивача мотивовані порушенням його прав як співвласника на прийняття рішень щодо створення об`єднання, а також рішень про встановлення внесків з порушенням чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2022 на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Солнєчний луч» про визнання незаконними дій посадових осіб ОСББ «Солнєчний луч», визнання незаконними рішень загальних зборів, рішень правління, скасування внесків та встановлено позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з дня вручення ухвали.

21.06.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (на підставі ордеру серії АІ №1221015 б/д) надійшли (направлені 20.06.2022 о 21:55 після закінчення робочого часу Господарського суду Київської області):

- заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій ОСОБА_4 , керуючись ст. 46 ГПК України, просить визнати недійсними рішення загальних зборів ОСББ «Солнєчний луч», що оформлені протоколами від 23.12.2016 №3, 23.10.2018 №2. Вказана заява мотивована тим, що розгляд інших вимог на даний час для ОСОБА_1 є неактуальним. З поданою заявою представник позивача як доказ направлення її копії сторонам у справі надав скріншоти з власної електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- пояснення до ухвали про залишення без руху позовної заяви від 15.06.2022, у якому позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат разом з додатками був поданий до першої позовної заяви та знаходиться у матеріалах справи.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.06.2022:

- відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог, яка надійшла до суду 21.06.2022;

- позов залишено без розгляду;

- залишено без розгляду заяву ОСББ «Солнєчний луч», що надійшла 23.06.2022, про продовження строку для подання відзиву.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2022. Зокрема, позивач у встановлений судом максимальний строк 5 днів не усунув вказаних в ухвалі суду від 15.06.2022 недоліків в частині оплати позову судовим збором у встановленому розмірі та не надав доказів доплати судового збору у розмірі 31011,20 грн, а тому відповідно з ч. 13 ст. 176 ГПК та п. 8 ч. 1 ст. 226 України позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись ухвалою Господарського суду Київської області від 28.06.2022, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, такою, що порушує його права на судовий захист.

Скаржник вказує, що 20.06.2022 його представник на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 15.06.2022 надав заяву про зменшення позовних вимог та пояснення у справі. Заява про зменшення позовних вимог була обґрунтована тим, що, враховуючи довготривалість розгляду судової справи №372/592/18 (розглядається в судах з 2018 року), змінились обставини, які були підставою для подання позову ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_1 уже не є співвласником ОСББ «Солнєчний луч» у результаті продажу квартири; 19.09.2021 було ухвалено рішення у цивільній справі №372/2698/17, яке було залишено без змін судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 відпала необхідність оскаржувати всі заявлені у першочерговій редакції позовної заяви рішення загальних зборів відповідача.

На думку скаржника, оскільки в ухвалі Господарського суду Київської області від 15.06.2022 було встановлено сплату ним 27.02.2018 судового збору у розмірі 4 228,80 грн, тобто у повному обсязі як мінімум за дві позовні вимоги, суд не мав права залишати без розгляду всі заявлені ним позовні вимоги, навіть якщо суд і вважав, що подана представником позивача заява про зменшення позовних вимог є фактично заявою про зміну позовних вимог.

Апелянт вважає, що залишення судом всіх позовних вимог позивача без розгляду є порушенням права останнього на ефективний судовий захист, передбачений ст.2 ГПК України, оскільки заява позивача про зменшення позовних вимог була по суті заявою про зміну позовних вимог, але подана у визначений ГПК процесуальний строк.

Крім того, направлення позивачем заяви про зменшення позовних вимог через систему «Електронний суд» з направленням копій заяви на електронні адреси сторін також не було підставою для залишення всіх позовних вимог позивача без розгляду, враховуючи воєнний стан у країні.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №372/592/18. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 до надходження матеріалів справи №372/592/18.

04.08.2022 матеріали справи №372/592/18 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі №372/592/18. Розгляд справи призначено на 12.09.2022. Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом десяти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Позиції учасників справи.

ОСББ «Солнєчний луч» надало письмові пояснення щодо ухвали суду від 28.06.2022, у якому вважає, що оскаржувана ухвала прийнята законно, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, в той же час апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною.

Відповідач вважає безпідставними у даній правовій ситуації аргументи представника позивача щодо надмірного формалізму суду при застосуванні процесуальних норм, оскільки суд керувався принципом верховенства права, принципом рівності сторін судового провадження вимогами неухильного дотримання процедурних норм.

На думку ОСББ «Солнєчний луч», прийнята судом ухвала не порушує загальних прав ОСОБА_1 , оскільки він має право звернутися з таким самими вимогами знову, виклавши усі свої претензії без порушення вимог ст. 173 ГПК України, за якою в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Адже навіть ці дві вимоги, які повторно зазначає представник позивача у заяві про усунення недоліків та зменшення позовних вимог, не поєднані підставою виникнення або поданими доказами, бо стосуються різних зборів, різних періодів, мають різні докази та заперечення.

ОСББ «Солнєчний луч» просить Ухвалу суду від 28.06.2022 у справі №372/592/18 про залишення позову без розгляду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із зустрічним позовом до ОСББ «Солнєчний луч», у якому просив:

- визнати незаконними дії посадових осіб ОСББ «Солнєчний луч» щодо неповідомлення ОСОБА_1 про проведення установчих зборів власників квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 21.01.2012 та загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч»;

- визнати незаконними та скасувати рішення установчих зборів власників квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформлені протоколом від 21.01.2012 №1;

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», оформлені протоколами від 07.09.2013 №3, 12.07.2014 №6, 01.11.2014 №7;

- скасувати тарифи та внески, затверджені рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», оформленими протоколом від 07.09.2013 №3, на забезпечення теплопостачанням будинків житлового містечка «Солнєчний луч» на опалювальний період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року;

- скасувати тарифи та внески, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», оформленим протоколом від 12.07.2014 №6, на утримання та ремонт спільного майна, до ремонтного та спеціального фондів.

Вказаний позов було подано у межах справи №372/2698/17 для спільного розгляду з первісним позовом ОСББ «Солнєчний луч» до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 79183,47 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28.02.2018 у прийнятті відповідної зустрічної позовної заяви відмовлено.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05.03.2018 за відповідним позовом відкрито провадження у справі №372/592/18.

20.07.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог до ОСББ «Солнєчний луч», у якій позивач просив:

- визнати незаконними дії посадових осіб ОСББ «Солнєчний луч» щодо неповідомлення ОСОБА_1 про проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч»;

- визнати незаконними дії посадових осіб ОСББ «Солнєчний луч» щодо розпорядження грошовими коштами об`єднання у розмірі 42 556,39 грн для сплати судового збору;

- визнати незаконними рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», оформлені протоколами від 01.03.2015 №1, 24.05.2015 №2, 18.10.2015 №4, 20.12.2015 №5, 29.09.2016 №2, 23.12.2016 №3, 23.10.2018 №2, листами опитуваннями від 30.06.2015, рішенням правління ОСББ, що оформлене протоколом №8 від 17.06.2015;

- скасувати внески, затверджені рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», що оформлені протоколами від 24.05.2015 №2, 30.06.2015 №3, 18.10.2015 №4, 20.12.2015 №5;

- скасувати внески за електроенергію показань загально-будинкових приладів обліку та внески відшкодування витрат спожитої електроенергії з 01.10.2016 по 01.12.2016, за лютий-березень 2017 року, квітень - травень 2018 року, червень-вересень 2017 року, з 01.10.2017 по 01.12.2017, січень лютий 2018 року;

- скасувати внески на утримання паркінгу, утримання та ремонт спільного майна, затверджені рішенням загальних зборів ОСББ, що оформлене протоколом від 23.12.2016 №3;

- скасувати внески на відшкодування витрат на теплопостачання, паркінгу, витрат теплопостачання, до резервного, ремонтного та спеціального фондів;

- скасувати внески на утримання та ремонт спільного майна, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ, що оформлене протоколом від 23.10.2018 №2;

- визнати незаконними дії ОСББ «Солнєчний луч» щодо ненадання ОСОБА_1 інформації щодо діяльності ОСББ «Солнєчний луч» та неповідомлення про проведення установчих зборів від 21.01.2012;

- скасувати внески, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», що оформлене протоколом від 07.09.2013 №3, на забезпечення теплопостачанням будинків житлового містечка «Солнєчний луч» на опалювальний період;

- скасувати внески, затверджені рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», що оформлене протоколом від 12.07.2014 №6, на утримання та ремонт спільного майна, до ремонтного та спеціального фондів.

Ухвалою від 23.07.2020, яка занесена до протоколу, відповідну уточнену позовну заяву прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12.10.2020 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Солнєчний луч» про визнання незаконними дій, рішень загальних зборів, скасування внесків, а у задоволенні клопотання про направлення справи за підсудністю відмовлено.

Закриваючи провадження у справі, Обухівський районний суд Київської області виходив з того, що справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а має розглядатись за правилами господарського судочинства.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.10.2020 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розподіл судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.11.2020 апеляційну скаргу на ухвалу Обухівського районного суду від 12.10.2020 повернуто скаржнику.

Постановою Верховного Суду від 24.02.2021 ухвалу Київського апеляційного суду від 05.11.2020 скасовано, справу передано для розгляду до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2021 ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12.10.2020 в частині відмови у задоволенні клопотання про направлення справи за встановленою юрисдикцією скасовано, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Солнєчний луч», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «База «Солнєчний луч», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконними дій, рішень загальних зборів, скасування внесків для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06.05.2021, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 08.07.2021, справу передано до Господарського суду Київської області за встановленою юрисдикцією.

22.02.2022 справа надійшла до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.04.2022 відкрито провадження за відповідною позовною заявою, призначено проведення підготовчого засідання на 13.05.2022; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, а третім особам - пояснень по суті спору.

15.06.2022 у підготовчому засіданні представник відповідача в усній формі заявив клопотання про продовження строку для подання відзиву на позов. Відповідно до ч. 2 ст. 169 ГПК України суд зобов`язав відповідача подати відповідне клопотання, оголошене усно в судовому засіданні, у письмовій формі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2022 на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Солнєчний луч» про визнання незаконними дій посадових осіб ОСББ «Солнєчний луч», визнання незаконними рішень загальних зборів, рішень правління, скасування внесків та встановлено позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з дня вручення ухвали.

Суд за текстом ухвали від 15.06.2022 вказав, що ОСОБА_1 не доплатив судовий збір у загальному розмірі 31011,20 грн, та зазначив, що у поданій позовній заяві, уточненій позовній заяві позивач не вказав попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат.

15.06.2022 копія ухвали від 15.06.2022 була вручена представникам позивача та відповідача, про що свідчать розписки представників сторін на звороті останнього аркуша ухвали (т. 13, а. с. 247 - зворот). Також вказана ухвала була направлена на електронні адреси таких осіб, про що свідчать довідки про доставлення електронних листів.

20.06.2022 є останнім днем строку для усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2022.

21.06.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника ОСОБА_1 - Короті Р.О. (на підставі ордеру серії АІ №1221015 б/д) надійшли (направлені 20.06.2022 о 21:55 після закінчення робочого часу Господарського суду Київської області):

- заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій ОСОБА_4 , керуючись ст. 46 ГПК України, просить визнати недійсними рішення загальних зборів ОСББ «Солнєчний луч», що оформлені протоколами від 23.12.2016 №3, 23.10.2018 №2. Вказана заява мотивована тим, що розгляд інших вимог на даний час для ОСОБА_1 є неактуальним. З поданою заявою представник позивача як доказ направлення її копії сторонам у справі надав скріншоти з власної електронної поштової скриньки gmail.com;

- пояснення до ухвали про залишення без руху позовної заяви від 15.06.2022, у якому позивач зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат разом з додатками був поданий до першої позовної заяви та знаходиться у матеріалах справи.

23.06.2022 на електронну адресу Господарського суд Київської області від представника ОСББ «Солнєчний луч» Кобзаренко Ю.В. (на підставі ордеру серії АІ №1233707 від 20.05.2022) надійшла заява про продовження строку для подання відзиву, у якій заявник просить суд продовжити строк для подання відзиву у справі терміном 15 днів з дня прийняття відповідної ухвали.

В обґрунтування поданої заяви ОСББ «Солнєчний луч» вказує про неможливість скористатись відповідним правом подати таку заяву через обумовлені воєнним станом обмеження, що призвели до невручення ухвали, якою встановлено відповідний строк.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені у Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 (ст. ст. 8, 10).

Ця норма кореспондує з нормою Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка міститься в ст. 6 «Право на справедливий суд».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно зі ст. 2 та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 7 ГПК України встановлено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

За змістом принципу диспозитивності господарського судочинства, закріпленого у ст. 14 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої п. 2 ч. 2, ч. 3 або 4 цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи; у разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі (ч. 5 ст. 46 ГПК України).

За змістом положень ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 4 ст. 6 ГПК України встановлено, що у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС), що відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку (ч. 6 ст. 6 ГПК України).

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 8 ст. 6 ГПК України).

Згідно з пп. 17.1 п. 17 Прикінцевих положень ГПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке передбачає функціонування підсистеми «Електронний кабінет».

Процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом (п. 16 Положення).

Згідно з ч. 5 ст. 42 ГПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що на підтвердження направлення сторонам у справі копії заяви про усунення недоліків та зменшення позовних вимог заявник надав скріншоти з власної електронної поштової скриньки gmail.com.

Наведене свідчить, що позивач направив заяву про усунення недоліків та зменшення позовних вимог учасникам процесу без використання ЄСІТС, що не є належним виконанням вимог ч. 5 ст. 46 ГПК України; доказів направлення копії відповідної заяви учасникам у паперовій формі поштовим зв`язком до відповідної заяви не додано.

Відповідні паперові копії електронного доказу судом не можуть бути прийняті як належні докази виконання вимог ч. 5 ст. 46 ГПК України та направлення заяви про усунення недоліків та зменшення позовних вимог іншим учасникам справи.

Наведене у сукупності свідчить, що подаючи до господарського суду першої інстанції заяву про усунення недоліків та зменшення позовних вимог без належних доказів її направлення відповідачу у встановленому чинним законодавством порядку, позивач не усунув недоліки, на які було вказано в ухвалі Господарського суду Київської області від 15.06.2022, і не дотримався обов`язкового до виконання правила, визначеного ч. 5 ст. 46 ГПК України.

Водночас апеляційний суд відзначає таке.

Позивач подав суду процесуальний документ, який він назвав «Заява про усунення недоліків та зменшення позовних вимог» і в прохальній частині якого від просив суд прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог та визнати недійсними рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», що оформлені протоколами від 23.12.2016 №3 та від 23.10.2018 №2.

Ця заява позивача не є заявою про зменшення розміру позовних вимог, оскільки фактично у ній позивач просить не розглядати окремі його вимоги, які ним заявлені і об`єднані в одній позовній заяві. Так, заявлені та об`єднані позивачем вимоги є вимогами немайнового характеру та не мають розміру (матеріально вираженої вартості у грошовому чи негрошовому еквіваленті). Зменшити або збільшити можна лише розмір вимог, що мають майновий характер, про що неодноразово вказувалось у постановах Верховного Суду.

Так, у п. 4.16 постанови від 09.07.2020 у справі №922/404/19 Верховний Суд зазначив, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №923/1061/18, від 19.12.2019 у справі №925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19.

Відтак, як вірно вказав господарський суд першої інстанції, подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог (як зазначено у прохальній частині цієї заяви), навіть у випадку подання доказів направлення її копії іншим учасникам справи, взагалі не може бути прийнята судом, а тому відмовив у її прийнятті.

При цьому колегія суддів відзначає таке. Якщо первісно позивач заявив декілька вимог немайнового характеру і в подальшому у позивача відпала потреба (зник інтерес тощо) у розгляді деяких з них, він має вчинити чітко визначені процесуальним законом дії - або відмовитись від позову у відповідній частині (що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 46, ст. 191 ГПК України), або подати заяву про залишення позову без розгляду в певній частині (п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України). Отже, лише після вчинення саме таких дій суд може визначити остаточний обсяг (кількість) позовних вимог, що підлягають подальшому розгляду. Водночас кожна з таких дій після її прийняття судом і ухвалення відповідного рішення має свої процесуальні наслідки, наприклад, як щодо можливості повторного звернення до суду з такими вимогами, так і щодо подальшого розподілу судових витрат.

У судовому засіданні апеляційного суду 12.09.2022 представник позивача посилався серед іншого і на те, що суд першої інстанції мав розглядати заяву позивача від 20.06.2022, отриману судом 21.06.2022, як фактичну заяву про зміну позовних вимог через зміну предмета позову. Так, наголошувалось на тому, у заяві про уточнення позовних вимог від 20.07.2020, яку Обухівський районний суд прийняв до розгляду, ОСОБА_1 серед іншого просив визнати рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Солнєчний луч», що оформлені протоколами від 23.12.2016 №3 та від 23.10.2018 №2, незаконними, а у заяві від 20.06.2022 - недійсними.

З цього приводу апеляційний суд зазначає таке.

По-перше, будь-яких обґрунтувань такого, в т. ч. посилань на відповідні норми ГПК України, заява представника ОСОБА_1 не містить.

По-друге, предмет спору залишився той самий.

По-третє, як зазначено вище, без належного дотримання позивачем ч. 5 ст. 46 ГПК України така заява все одно підлягала поверненню, що автоматично призводить до невиконання позивачем ухвали суду від 15.06.2022 у визначений ГПК України строк.

В ухвалі від 15.05.2022 Господарський суд Київської області також вказав, що подана позовна заява, а також уточнена позовна заява, що фактично розглядається судом, в порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України не містили попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.

У поданому 21.06.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області представником Голоти О.В. Коротею Р.О. поясненні до ухвали про залишення без руху позовної заяви від 15.06.2022, у якому заявник зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат разом з додатками був поданий до першої позовної заяви та знаходиться у матеріалах справи.

Господарський суд першої інстанції зазначив, що після надання вказаних встановив, що хоч така перша позовна заява в порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України не містила відповідного розрахунку, такий розрахунок було надано після відкриття провадження у справі за першою редакцією позовної заяви у вигляді окремої заяви 15.03.2018 (т. 1 а. с. 67-69), отже, такий недолік у подальшому усунуто. Поряд з цим, уточнена позовна заява, вимоги якої фактично розглядаються, відповідного розрахунку не містить.

Згідно із ч. ч. 11, 13 ст. 176 ГПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Оскільки позивач у встановлений господарським судом першої інстанції максимальний строк 5 днів не усунув вказаних в ухвалі суду від 15.06.2022 недоліків в частині оплати позову судовим збором у встановленому розмірі та не надав доказів доплати судового збору у розмірі 31011,20 грн, відповідно з ч. 13 ст. 176 ГПК та п. 8 ч. 1 ст. 226 України позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Оскільки позов залишено без розгляду, подане ОСББ «Солнєчний луч» клопотання про продовження строку для подання відзиву у справі було залишено без розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду у цій справі є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі №372/592/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі №372/592/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №372/592/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.09.2022.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.В. Владимиренко