ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2022 р. Справа№ 910/8890/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Козир Т.П.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Зіневич В.Б.,

від відповідача - Попов В.О.,

від третьої особи - не з`явився.

розглянувши апеляційні скарги

Приватного акціонерного товариства "Троянівське" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 (повний текст рішення складено 09.02.2022) та

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року

у справі № 910/8890/21 (суддя Грєхова О.А.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр"

до Приватного акціонерного товариства "Троянівське"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне сільськогосподарське підприємство "Троянівське"

про стягнення 288 922, 91 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Троянівське" про стягнення 288 922, 91 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором на виконання сільськогосподарських робіт № КМ-2021/04/05_1 від 05.04.2021 року, в частині повної оплати наданих послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" заборгованість в розмірі 99 671 грн. 47 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 495 грн. 07 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наведені ФОП Голінським І.В. площі, включають як площі оброблених полів, так і площі переміщень, а також площі, на яких виконано дискування декілька разів, що визнано позивачем в судовому засіданні, а відповідачем в свою чергу визнано, що обсяг оброблених позивачем площ складає 647,55 га. Оскільки умови договору не передбачають обов`язку відповідача прийняття послуг по переміщенню техніки або подвійному дискуванню певних площ, так і по розрахунку за такі послуги, місцевий господарський суд визнав доведеними обставини щодо надання позивачем послуг по дискуванню площ відповідача обсягом 647,55 га, що відповідає даним, щодо фактичного оброблення, зазначеним у листі ТОВ "Н.С.Т. Україна" від 14.07.2021 року, а також обсягам, які фактично визнані представниками сторін у судовому засіданні. Також, судом першої інстанції зазначено, що обставини щодо об`єму використаного позивачем пального не входять в предмет спору у даній справі та є предметом розгляду у межах справи № 924/1242/21, в зв`язку з чим місцевий господарський суд не досліджував дані обставини.

Додатковим рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року з Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" судові витрати у розмірі 44 068 (сорок чотири тисячі шістдесят вісім) грн. 25 коп.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що судові витрати в сумі 67 277, 31 грн. є підтвердженими, а позивачем не доведено неспівмірності цих витрат відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, а тому місцевий господарський суд дійшов висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за правилами, передбаченими ст. 129 ГПК України.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Троянівське" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, а також змінити додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року в частині стягнутою суми судових витрат.

Вимоги та доводи апеляційної скарги відповідача мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є незаконними і необґрунтованими, оскільки вони ухвалені при неправильному застосуванні норм матеріального та порушенні норм процесуального права, неповному з`ясуванні всіх обставин справи, безпідставному відхиленні судом доказів наданих відповідачем, які мають значення для правильного вирішення справи, при цьому висновки зроблені судом не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема скаржник вважає, що акт виконаних робіт (наданих послуг) було складено виконавцем всупереч досягнутих домовленостей в договорі без врахування даних щодо обсягів виконаних сільськогосподарських робіт технікою виконавця, отриманих на основі даних GPS навігаційних пристроїв, що підключені до системи GPS-моніторингу та інтегровані в систему Cropio, які передавались замовником виконавцю для розміщення в техніці задіяній при виконанні робіт, а також без зазначення обсягів отриманого та витраченого дизельного пального заправленого ПрАТ «Троянівське» безпосередньо у паливні баки техніки виконавця. Крім того скаржник звертає увагу, що рахунок на оплату наданих послуг виконавцем не виставлявся. При цьому, на думку відповідача, позивач повинен був зменшити вартість фактично виконаних послуг на вартість неповернутого обсягу дизельного пального. Отже, оскільки ПрАТ «Троянівське» не чекаючи від виконавця рахунку на оплату (тобто ще до виникнення зобов`язання по оплаті) сплатило 262 956, 53 грн. за надані послуги, то виникла переплата в сумі 145 724, 17 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2022 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 року та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі №910/8890/21 залишено без руху.

Також, не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги позивача мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник вважає, що суд першої інстанції, визнаючи доведеними виконані роботи загальною площею 647, 55 га не з`ясував в який спосіб та яким методом (включаючи математичні розрахунки та вихідні дані) було переведено 772, 11 км. (пройдений шлях в робочій області трактором колісним CASE IH STX 535 (GPS трекер Wialon: 78637) в період з 09.04.2021 року по 22.04.2021 року) в 340, 91 га (чиста площа, на якій виконано роботи), а також в який спосіб та яким методом (включаючи математичні розрахунки та вихідні дані) було переведено 730, 11 км. (пройдений шлях в робочій області трактором колісним CASE IH STX 535 (GPS трекер Wialon: 79841) в період з 13.04.2021 року по 22.04.2021 року) в 306, 64 га. (чиста площа, на якій виконано роботи). Відтак, на думку позивача наведені дані в листі ТОВ «Н.С.Т. Україна» від 14.07.2021 року не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки останні є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Крім того позивач вважає, що відповідно до положень статей 853, 882 Цивільного кодексу України обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити, (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Відповідач у справі свої обов`язки з прийняття спірних робіт не виконав, акт виконаних робіт (наданих послуг) №64 від 23.04.2021 року залишив не підписаним без належних пояснень. А тому, роботи за вказаним актом вважаються прийнятими.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 року у справі №910/8890/21 та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8890/21.

18.04.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Приватного акціонерного товариства "Троянівське" надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2022 року з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 року та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі №910/8890/21 та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8890/21.

04.05.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/8890/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Троянівське" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр", вказані апеляційні скарги об`єднано в одне апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 22.06.2022 року. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 року та додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі №910/8890/21.

01.06.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр", позивача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2022 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" задоволено.

В судовому засіданні 22.06.2022 року через неналежний зв`язок в режимі відеоконференції з позивачем, колегія суддів заслухала пояснення тільки представника відповідача, поставила запитання представнику відповідача та ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 13.07.2022 року.

29.06.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр", позивача у справі, надішли письмові пояснення щодо апеляційної скарги. (т.4, а.с. 157-158), в якому надано математичний розрахунок загально обробленої площі землі на підстав даних замовника (відповідача), яка становить 931,3764 га та надані пояснення щодо обсягу використаного пального.

Під час судового засідання 13.07.2022 року колегією суддів було заслухано доводи та заперечення сторін. З`ясовано, що для розрахунку загальної площі землі сторонами використовувались дані різних GPS пристроїв. Так, на підставі договору №МР202007731/1 від 31.07.2020 року та №АП/20200731/3 від 31.07.2020 року (т.1, а.с. 57-62, 64-67) укладених між позивачем та ФОП Голінським І.В., останнім надавались послуги через канали Інтернет доступ до системи моніторингу з метою отримання інформації, яка дозволяє здійснення моніторингу об`єктів абонента за даними GPS трекера Bitrek BI 530 C IMEI: 54919 та GPS трекера Bitrek BI 530 C IMEI:83405, моніторинг яких забезпечує програмне забезпечення «Wialon». Відповідачем в свою чергу, використовувався комплекс апаратно-програмних засобів «Cropio» на підставі договору про надання послуг №ТТ02012019 від 03.01.2019 року укладеного між відповідачем та ТОВ «Н.С.Т. Україна» (т.1, а.с. 125-136) з додатковими угодами, відповідно до п. 2.1. якого цим договором регулюються правовідносини, що виникають з приводу надання виконавцем замовнику послуг з оброблення космічних знімків, що будуть вказані/надані замовником. У зв`язку з викладеним вище, виникло питання щодо принципу роботи програмного забезпечення та обчислення площі. Для надання відповідних пояснень ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 року розгляд справи відкладено на 14.09.2022 року.

18.08.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр", позивача у справі, надав довідку ФОП Голінського І.В. «Щодо принципу роботи програмного забезпечення «Wailon» та обчислення території».

24.08.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр", позивача у справі, надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи адвокатського запиту до ТОВ «Н.С.Т. Україна» в якому позивач просив надати роз`яснення в який спосіб та яким чином було виконано розрахунок обробленої площі.

14.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, зокрема висновок експерта за результатами проведення судової-земельно-технічної експертиз від 07.09.2022 року №3/0822, докази понесення адвокатських витрат та адвокатські запити. Одночасно, представником відповідача було повідомлено що адвокатський запит №92 від 20.08.2022 року не доставлено адресату (ТОВ «Н.С.Т. Україна»), а тому отримати інформацію щодо застосованої методики при визначенні площі земельних ділянок на яких виконано дискування не вдалось за можливе.

В судовому засіданні 14.09.2022 року представник відповідача просив долучити до матеріалів справи додаткові докази, зокрема висновок експерта за результатами проведення судової-земельно-технічної експертиз від 07.09.2022 року №3/0822. Представник позивача поклався на розсуд суду щодо долучення додаткових доказів відповідача до матеріалів справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника третьої особи.

Щодо долучення додаткових доказів до матеріалів справи колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Колегія суддів зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

Відповідно до частин першої, третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що вказані вище докази, не були подані на розгляд в суді першої інстанції, й відповідно не розглядались останнім.

В той же час, відповідач зазначає, що оскільки судом першої інстанції у рішенні не наведено жодного розрахунку і мотивів з яких виходив суд ухвалюючи рішення, і саме на цю обставину посилаються в своїх апеляційних скаргах, як позивача так і відповідач, відповідач було залучено експерта та отримано висновок земельно-технічної експертизи від 07.09.2022 року №3/0822.

Колегія суддів, враховуючи той факт, що поданий відповідачем висновок експерта було виконано вже під час апеляційного перегляду, дійшла висновку щодо долучення до матеріалів справи даного доказу.

В подальшому, в судовому засіданні 14.09.2022 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу позивача та відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу відповідача та відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 року у справі №910/8890/21 підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" (далі - виконавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Троянівське" (далі - замовник, відповідач) укладено Договір на виконання сільськогосподарських робіт № КМ-2021/04/05-1 (далі - Договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати послуги по дискуванню ґрунту (далі - сільськогосподарські роботи). (т.1, а.с. 9-11).

Відповідно до п. 1.2. договору замовник зобов`язується прийняти виконані сільськогосподарські роботи та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим Договором.

Згідно з п. 1.3. договору види сільськогосподарських робіт, що підлягають виконанню за цим Договором, їх обсяг (в гектарах), кількість техніки та її найменування, вартість та строки виконання сільськогосподарських робіт узгоджується сторонами в Додатку (Додатках), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Також згідно з п. 1.4. договору виконавець зобов`язується виконати обумовлені цим Договором сільськогосподарські роботи власною, технічно справною технікою, а саме: трактор колісний Case Steiger STX 535 39390BX, дискова борона Gregoire Besson; Case Steiger STX 535 12666AM, дискова борона Gregoire Besson.

Пунктом 1.5 Договору визначено місце виконання робіт: площі замовника зазначені в Додатку.

Конкретні межі земельних ділянок, на яких повинні бути виконані сільськогосподарські роботи доводяться замовником виконавцю в процесі виконання останнім своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п. 2.1. договору виконавець забезпечує виконання робіт, передбачених цим Договором, із використанням власної техніки, що керується та обслуговується працівниками виконавця.

Згідно з п. 2.2.4. договору на вимогу виконавця замовник зобов`язаний надавати представнику виконавця інформацію щодо обсягів сільськогосподарських робіт, які були виконані сільськогосподарською технікою виконавця.

Пунктом 2.2.5. договору передбачено, що на вимогу виконавця замовник, разом з представником виконавця, зобов`язаний приймати участь у здійсненні обліку та фіксації фактично виконаних сільськогосподарських робіт.

Крім того, пунктом 2.2.7. договору визначено, що замовник зобов`язаний забезпечити заправлення безпосередньо в паливний бак сільськогосподарської техніки виконавця паливом (дизельним пальним) в обсягах, які необхідні для належного виконання сільськогосподарських робіт за цим Договором, в межах погоджених сторонами граничних норм витрати пального. Транспортні засоби замовника, що здійснюють заправлення в паливний банк техніки виконавця, повинні бути обладнанні витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з такого транспортного засобу.

Граничні норми витрати пального встановлюються в Додатку (Додатках) до даного Договору на підставі проведених хронометражів, чи середньої фактичної норми витрат палива на виконання того виду робіт, що передбачений договором на аналогічну техніку та за аналогічним агрегатом. Гранична норма витрати палива може бути переглянута за ініціативи виконавця, при істотній зміні умов надання послуг, що безпосередньо впливають на витрату палива (вологість, врожайність) та змінена окремим додатком.

Заправлення пальним сільськогосподарської техніки виконавця, яка виконує роботи за даним Договором, відповідно до п. 14.1.212 ПК України є операцією до власного споживання пального замовника і не вважається реалізацією.

Відповідно до п. 2.3.1. договору виконавець зобов`язаний виконати сільськогосподарські роботи у терміни, що зазначені у Додатках до цього Договору.

Згідно з п. 2.3.6. договору виконавець зобов`язаний забезпечити ведення окремого обліку палива наданого замовником для належного виконання сільськогосподарських робіт. Об`єм палива в баках техніки перед початком робіт визначається шляхом заправки техніки до повного баку та фіксується в додатку № 2 до даного Договору. Обсяг пального використаного при виконанні сільськогосподарських робіт зазначається в Акті приймання-передачі виконаних робіт. У разі неповернення пального, сума, що підлягає оплаті за цим Договором буде зменшена на вартість неповерненого виконавцем пального за ринковою ціною на дату підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 2.5. договору встановлено, що приймання-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт, що надається виконавцем замовнику щодекадно.

Згідно з п. 2.6. договору замовник зобов`язаний підписати Акт приймання-передачі виконаних робіт протягом трьох робочих днів з моменту надання йому виконавцем або в цей же строк направити виконавцю мотивовану відмову від підписання акту або зауваження до нього.

Відповідно до п. 3.1. договору вартість сільськогосподарських робіт, які виконавець зобов`язується виконати за цим Договором, встановлюється за погодженням сторін і зазначається в Додатку (Додатках) до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

Сторони в пункті 3.3. договору передбачили, що акт виконаних робіт готується замовником (або виконавцем за формою, що встановлюється замовником), на основі даних GPS навігаційних пристроїв.

Згідно з п. 3.4. договору строк оплати протягом 10 календарних днів після підписання Акту виконаних робіт та на підставі рахунку виконавця.

Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2021 року, а в частині виконання сторонами взятих на себе по Договору зобов`язань до моменту їх повного виконання сторонами (п. 5.5 Договору).

В матеріалах справи також наявний додаток №1 до договору, яким сторони досягли згоди щодо видів сільськогосподарських робіт, що підлягають виконанню за Договором, їх обсягу, вартості окремих видів сільськогосподарських робіт та їх загальної вартості, а також термінів виконання сільськогосподарських робіт та їх загальної вартості, а також термінів виконання сільськогосподарських робіт, а саме дискування орієнтовного об`єму не менше 1 200 га (загальна кількість робіт за №1 та №2), вартістю 560,00 грн. за один гектар, терміном з 07.04.2021 року по 17.04.2021 року. (т.1, а.с. 12).

Сторони в п. 2 додатку також узгодили, що замовник інформує виконавця про точну дату та місце початку робіт шляхом надсилання заявки з електронної пошти на електронну пошту виконавця зазначена в п. 7 Реквізити та підписи сторін, та/або шляхом телефонного повідомлення на номер виконавця.

Пунктом 4 додатку передбачено, що загальна вартість робіт визначається відповідно до актів по фактично наданих послугах.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Троянівське" на виконання умов договору сплатило відповідачу кошти згідно платіжних доручень № 1837 від 20.04.2021 року на суму 127 750, 00 грн. та № 1894 від 23.04.2021 року на суму 135 206, 53 грн. (т.1, а.с. 16-17).

Позивач (виконавець), в свою чергу листом №11-05/2021 від 11.05.2021 року направив відповідачу (замовнику) Акт виконаних робіт (наданих послуг) № 64 від 23.04.2021 року на суму 551 879, 44 грн. та Акт звірки взаємних розрахунків № 12 від 11.05.2021 року, відповідно до якого за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 288 922, 91 грн., які отримано відповідачем 17.05.2021 року. (т.1, а.с. 21, 14-15).

В матеріалах справи наявна Довідка від 28.05.2021 року за № 28-05/21 з даними GPS-пристроїв, GPS-моніторинг яких забезпечує програмне забезпечення "Wialon" відповідно до якої виконавцем виконані роботи з дискування ґрунту об`ємом 985,499 га на полях замовника в період з 09.04.2021 року по 22.04.2021 року. (т.1, а.с. 22-23).

Також в матеріалах справи наявна довідка №12-08/22 від 12.08.2022 року щодо принципу роботи програмного забезпечення "Wialon" та обчислення площі території з якої вбачається, що програмне забезпечення "Wialon" - це програмна платформа з web-інтерфейсом, що використовується для супутникового моніторингу рухомих об`єктів. У довідці зазначено, що даний метод визначення площі обробленої поверхні є досить точним, адже якщо транспортний засіб кілька разів проїде по одній і тій самій ділянці (наприклад для переїздів або розворотів), площа обробленої поверхні не збільшиться, адже вираховується площа поверхні не по довжині маршруту який проїхав ТЗ, а по географічній площі поверхні, на якій здійснюються роботи.

Окрім того, відповідачем надано лист від 14.07.2021 року (з додатками) ТОВ "Н.С.Т. Україна", що надає відповідачу послуги GPS-моніторингу в якому останнє повідомило, що 1) згідно з додатком № 1 загальна відстань маршруту в період з 09.04.2021 року по 22.04.2021 року трактора колісного CASE IH STX 535 (GPS трекер: Wialon 79841) складає 926,56 км., з яких 154,45 км. - переміщення між земельними ділянками, не пов`язані з виконанням сільськогосподарських робіт; 772,11 км. - виконання сільськогосподарських робіт на земельних ділянках (пройдений шлях в робочі області); чиста площа, на якій було виконано роботи складає 340,91 га; 2) згідно з додатком № 2 загальна відстань маршруту в період з 13.04.2021 року по 22.04.2021 року трактора колісного CASE IH STX 535 (GPS трекер: Wialon 78637) складає 848,92 км., з яких 118,81 км. - переміщення між земельними ділянками, не пов`язані з виконанням сільськогосподарських робіт; 730,11 км. - виконання сільськогосподарських робіт на земельних ділянках (пройдений шлях в робочі області); чиста площа, на якій було виконано роботи складає 306,64 га. (т.1, а.с. 119-124).

Також відповідачем долучено до матеріалів справи відомості обліку дизельного пального №76 від 07.04.2021 року, №78 від 10.04.2021 року, №79 від 11.04.2021 року, №80 від 12.04.2021 року, №81 від 13.04.2021 року, №82 від 13.04.2021 року, №83 від 15.04.2021 року, №84 від 16.04.2021 року, №85 від 16.04.2021 року, №86 від 17.04.2021 року, №87 від 18.04.2021 року, №88 від 19.04.2021 року, №89 від 20.04.2021 року, №91 від 21.04.2021 року, а також довідку про обсяги заправки дизельним пальним техніки ТОВ «Крафтмаєр» №998/01/10 від 29.10.2021 року відповідно до яких на виконання умов договору №КМ-2021/04/05_1 від 05.04.2021 року ПрАТ «Троянівське» в період з 07.04.2021 року по 21.04.2021 року заправило дизельне пальне безпосередньо в паливні баки тракторів виконавця в загальному обсязі 18 468 літрів. (т. 3, а.с. 126-141).

Отже, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що на виконання умов Договору виконавцем виконані роботи з дискування ґрунту об`ємом 985,499 га на полях замовника в період з 09.04.2021 року по 22.04.2021 року, що підтверджується даними GPS-пристроїв, GPS-моніторинг яких забезпечує програмне забезпечення "Wialon" (Довідка від 28.05.2021 року за № 28-05/21, т.1, а.с. 22-23), а замовником (відповідачем) акт приймання-передачі виконаних робіт безпідставно не підписано та не оплачено в повному обсязі. При цьому, відповідач вважає, що цілком очевидно фактична загальна площа на якій проведено дискування не може перевищувати 540, 32 га (т.4, а.с. 182).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Із системного аналізу змісту та умов договору вбачається, що Договір на виконання сільськогосподарських робіт № КМ-2021/04/05-1 від 05.04.2021 року за своє правовою природою є договором підряду.

Основною ознакою договору підряду є передача підрядником результатів виконаних робіт замовнику. Тобто наявний матеріальний результат. Основною ознакою надання послуги є її споживання в процесі вчинення певної дії. Це означає, що послуга не матеріалізується. Головним критерієм, за яким розмежовуємо договори про надання послуг та підрядний - об`єкт договору підряду є матеріальний, а послуга не має матеріального вираження.

Отже, взаємовідносини сторін в даному випадку регламентуються главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У даному випадку укладено договір на виконання сільськогосподарських робіт власною технікою та в подальшому передання виконаних робіт замовнику на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт.

Колегія суддів зазначає, що доказами надання послуг позивачем, є акт виконаних робіт (наданих послуг) № 64 від 23.04.2021 року на суму 551 879, 44 грн. та Акт звірки взаємних розрахунків № 12 від 11.05.2021 року, відповідно до якого за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 288 922, 91 грн. (т.1, а.с. 21, 14-15), довідка від 28.05.2021 року за № 28-05/21 з даними GPS-пристроїв, GPS-моніторинг яких забезпечує програмне забезпечення "Wialon" відповідно до якої виконавцем виконані роботи з дискування ґрунту об`ємом 985,499 га на полях замовника в період з 09.04.2021 року по 22.04.2021 року. (т.1, а.с. 22-23).

Колегія суддів звертає увагу, що сторони обумовили обов`язок замовника підписати акт приймання-передачі виконаних робіт протягом трьох днів з дня отримання акту, або в цей же строк надати мотивовану відмову від підписання акут або зауваження до нього. (п. 2.6. договору).

Як вже було встановлено вище, відповідач отримав акт виконаних робіт (наданих послуг) № 64 від 23.04.2021 року на суму 551 879, 44 грн. та Акт звірки взаємних розрахунків № 12 від 11.05.2021 року, 17.05.2021 року, доказом чого в матеріалах справи наявні опис вкладень, поштова накладна №503 та роздруківка відстеження поштового відправлення №503. (т.1, а.с. 18-20).

Отже, у відповідача був обов`язок відповідно до умов договору підписати вказані вище акти або надати свої заперечення щодо його змісту протягом трьох днів з дня отримання, тобто до 20.05.2021 року.

Втім, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем свого обов`язку за договором передбаченого пунктом 2.6. договору щодо підписання акту або надання вмотивованих заперечень щодо підписання акта приймання-передачі виконаних робіт.

Одночасно колегія суддів бере до уваги, що умовами договору передбачено можливість підготовки самим замовником (відповідачем) акту приймання-передачі на основі даних GPS. (п.3.3. договору).

Матеріали справи не містять та відповідачем не заперечується відсутність виготовлення замовником акту приймання-передачі виконаних робіт на підставі даних GPS.

Також, відсутня і форма акта приймання-передачі, встановлена замовником (відповідачем, п. 3.3. договору), тобто позивачем на власний розсуд підготовлено акт приймання-передачі виконаних робіт та направлено його відповідачу для підписання.

Вказаний акт (т.1, а.с. 14) містить всі істотні відомості щодо виконаних робіт - найменування, кількість, вартість.

Не зазначення у вказаному акті обсяг використаного пального (п.2.3.6. договору) є підставою для вмотивованої відмови від підписання акту або внесення зауважень до нього (п. 2.6. договору), що відповідачем зроблено не було.

Згідно з ч. 1 та ч. 2, ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, документами, які підтверджують виконання позивачем зобов`язання з надання послуг відповідачу, а також виникнення у відповідача зобов`язання з їх оплати, є акти надання послуг, які є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вищевказаних положень законодавства та засвідчують факт здійснення сторонами господарських операцій і містять інформацію про вартість послуг.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18, постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 927/986/17.

В той же час, в матеріалах справи наявні:

- довідка від 28.05.2021 року за № 28-05/21 з даними GPS-пристроїв, GPS-моніторинг яких забезпечує програмне забезпечення "Wialon" відповідно до якої виконавцем виконані роботи з дискування ґрунту об`ємом 985,499 га на полях замовника в період з 09.04.2021 року по 22.04.2021 року, що була надана позивачем в якості доказу виконаного об`єму робіт;

- лист від 14.07.2021 року ТОВ "Н.С.Т. Україна", що надає відповідачу послуги GPS-моніторингу з якого вбачається, що загальна відстань маршруту в період з 09.04.2021 року по 22.04.2021 року трактора колісного CASE IH STX 535 (GPS трекер: Wialon 79841) складає 926,56 км., з яких 154,45 км. - переміщення між земельними ділянками, не пов`язані з виконанням сільськогосподарських робіт; 772,11 км. - виконання сільськогосподарських робіт на земельних ділянках (пройдений шлях в робочі області); чиста площа, на якій було виконано роботи складає 340,91 га; а також загальна відстань маршруту в період з 13.04.2021 року по 22.04.2021 року трактора колісного CASE IH STX 535 (GPS трекер: Wialon 78637) складає 848,92 км., з яких 118,81 км. - переміщення між земельними ділянками, не пов`язані з виконанням сільськогосподарських робіт; 730,11 км. - виконання сільськогосподарських робіт на земельних ділянках (пройдений шлях в робочі області); чиста площа, на якій було виконано роботи складає 306,64 га.

Відтак, відповідач вважає, що наданий ним лист від 14.07.2021 року ТОВ "Н.С.Т. Україна" спростовує дані, надані позивачем у довідці від 28.05.2021 року за № 28-05/21.

Однак, колегія суддів критично оцінює дані, що зазначені в листі від 14.07.2021 року ТОВ "Н.С.Т. Україна" виходячи з наступного.

Загальна площа на якій було виконано роботи на думку відповідача складає 647,55 га. При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до додаток №1 до договору, яким сторони досягли згоди щодо видів сільськогосподарських робіт, що підлягають виконанню за Договором, позивач має здійснити дискування орієнтовного об`єму не менше 1 200 га (загальна кількість робіт за №1 та №2), вартістю 560,00 грн. за один гектар, терміном з 07.04.2021 року по 17.04.2021 року. (т.1, а.с. 12).

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не місять обґрунтувань в який спосіб та яким методом ТОВ «Н.С.Т.Україна» здійснила свій розрахунок, оскільки відповідно до простих математичних розрахунків вбачається, щоб визначити площу необхідно довжину помножити на ширину. Відповідно, пройдений шлях 772, 11 км. за період з 09.04.2021 року по 22.04.2021 року (який вказано в листі ТОВ «Н.С.Т.Україна»), дорівнює 772 110, 00 м. Площа дискової борони 6,2 м. * 772 110, 00 м.=4 787 082 м.кв./10 000 = 478,7082 га. Так само, пройдений шлях 730, 11 км. за період з 13.04.2021 року по 22.04.2021 року (який вказано в листі ТОВ «Н.С.Т.Україна»), дорівнює 730 110, 00 м. Площа дискової борони 6,2 м. *730 110, 00 м. = 4 526 682, 00 м.кв./10 000 = 452, 6682 га.

Отже, загальна кількість гектарів за математичним розрахунком, що наданий відповідачем в листі від 14.07.2021 року ТОВ "Н.С.Т. Україна" складає 931, 3467 га., що суперечить висновку ТОВ "Н.С.Т. Україна", що загальна площа на якій було виконано роботи складає 647,55 га.

При цьому,колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявний адвокатський запит до ТОВ «Н.С.Т. Україна» в якому позивач просив надати роз`яснення в який спосіб та яким чином було виконано розрахунок обробленої площі, втім відповіді ТОВ «Н.С.Т. Україна» матеріали справи не містять.

Також, відповідачем надано адвокатський запит №92 від 20.08.2022 року до ТОВ «Н.С.Т. Україна» із вимогами надати інформацію щодо строку дії договору про надання послуг №ТТ02012019 від 03.01.2019 року укладеного між ПрАТ «Троянівське» (користувач) та ТОВ «Н.С.Т. Україна» (виконавець), зокрема, чи відбувалась автоматична пролонгація вказаного договору у 2020, 2021, 2022 роках відповідно до п. 11.2. договору та надати інформацію щодо наданої ТОВ «Н.С.Т. Україна» відповіді на адвокатський запит від 14.07.2021 року, зокрема, інформацію про методику (формулу розрахунку), що застосована при визначені чистої площі земельних ділянко на якій було виконано сільськогосподарські роботи, а також про джерело походження вихідних даних, які використані для проведення розрахунку.

Однак, відповіді ТОВ «Н.С.Т. Україна» на запит відповідача матеріали справи також не містять.

В той же час, матеріали справи містять довідку №12-08/22 від 12.08.2022 року щодо принципу роботи програмного забезпечення "Wialon" та обчислення площі території з якої вбачається, що програмне забезпечення "Wialon" - це програмна платформа з web-інтерфейсом, що використовується для супутникового моніторингу рухомих об`єктів. У довідці зазначено, що даний метод визначення площі обробленої поверхні є досить точним, адже якщо транспортний засіб кілька разів проїде по одній і тій самій ділянці (наприклад для переїздів або розворотів), площа обробленої поверхні не збільшиться, адже вираховується площа поверхні не по довжині маршруту який проїхав ТЗ, а по географічній площі поверхні, на якій здійснюються роботи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до довідки №28-05/21 від 28.05.2021 року долучено деталізацію всього маршруту. (т.1, а.с. 24-56).

Визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки урегульовано у главі 5 "Докази та доказування" ГПК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Враховуючи той факт, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів меж земельних ділянок, які підлягають дискуванню, то предметом доказування у даній справі будуть докази, які можуть підтвердити об`єм здійснених позивачем робіт.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме, факт надання робіт відповідачу на виконання умов договору, в об`ємі, зазначеному у акті виконаних робіт.

В свою чергу на відповідача покладається обов`язок спростувати належними та допустимими доказами доводи позивача. У відповідності до умов договору відповідач був зобов`язаний:

- шляхом надсилання заявки електронною поштою повідомити виконавця конкретні межі земельних ділянок;

- надіслати форму акту приймання-передачі виконаних робіт;

- підготувати акти виконаних робіт на основі даних GPS;

- надіслати вмотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт.

Як вже зазначалось вище відповідачем не надано доказів виконання вищезазначеного.

Також, як вже було вище встановлено колегією суддів, матеріали справи не містять обґрунтувань ТОВ «Н.С.Т. Україна» про методику (формулу розрахунку), яка була застосована при визначені чистої площі земельних ділянок на яких було виконано сільськогосподарські роботи, а також про джерело походження вихідних даних, які використані для проведення розрахунку, втім позивачем було надано такі обґрунтування щодо своїх доказів. (т.4, а.с. 24-56, 168-171).

Також, відповідач зазначає, що документально, а саме згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, що містяться в матеріалах справи, не підтверджується загальна площа земельних ділянок 985,499 га, на яких значаться виконані сільськогосподарські роботи з дискування ґрунту.

Однак, колегія суддів критично ставиться до вказаних зауважень відповідача, оскільки умовами договору не визначено межі конкретних земельних ділянок за кадастровими номерами, які підлягають обробки та не зазначено, що обробки підлягають земельні ділянки, які належать відповідачу на праві власності або оренди.

В той же час, умовами договору передбачено, що конкретні межі земельних ділянок, на яких повинні бути виконані сільськогосподарські роботи, доводяться замовником виконавцю в процесі виконання останнім своїх зобов`язань за цим договором. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували заявлені конкретні межі земельних, зокрема заявка замовника (відповідача).

Також, сторони дійшли згоди, що обробці підлягають земельні ділянки орієнтовним об`ємом не менше 1200 га без зазначення меж та власника або користувача земельних ділянок.

Одночасно колегія суддів підкреслює, що дані, які викладені в листі ТОВ «Н.С.Т. Україна» від 14.07.2021 року не містить конкретних координат де виконувались роботи, кадастрових номерів земельних ділянок, їх площі, а лише номера полів, загальний час руху та стоянки.

При цьому, представником відповідача, адвокатський запит задля з`ясування питань обчислення площі обробленої території, які були поставлені колегією суддів в судовому засіданні 13.07.2022 року, надіслано ТОВ «Н.С.Т. Україна» лише 20.08.2022 року, більше ніж через місяць, а матеріали справи не місять відповіді на відповідний адвокатський запит.

Також, відхиляються і заперечення відповідача щодо того, що загальна площа земельних ділянок на яких позивачем було виконано роботи з дискування не може перевищувати 540,3294 га, оскільки, по-перше, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що роботи були виконані на земельних ділянках такого об`єму. По-друге, навіть в апеляційної скарзі відповідач визнає, що загальна площа дискування є 647,55 га (т.4, а.с. 75). Натомість, у запереченнях №319 від 12.09.2021 року (т.3, а.с. 6-13) в суді першої інстанції відповідач зазначав, що загальний розмір земельних ділянок (які знаходяться у користуванні відповідача), на яких позивачем було виконано роботи з дискування, складає 363,5659 га.

Крім того, відповідачем оплачено роботи з дискування на площі земельних ділянок у розмірі 469,5652 га (262 956, 53 грн. (п/д №1894 від 23.04.2021 року та п/д №1837 від 20.04.2021 року, т.1, а.с. 16-17) / 560 (договірна вартість виконання робіт на одному гектарі, т.1, а.с. 12).

Отже, протирічність доводів, відсутність обґрунтування належними та допустимими доказами своєї позиці, викликає сумнів у колегії суддів в обґрунтованості заперечень представника відповідача.

Відповідачем в якості заперечень об`єму виконаних робіт надано аналіз даних наданих позивачем у відповіді на відзив відповідача (т.2, а.с. 1-342), які на думку відповідача містять повторення земельних ділянок, без врахування принципу роботи програмного забезпечення «Wialon», яка не враховує маршрут, який проїхав транспортний засіб, а рахує площу по географічній площі поверхні на якій здійснювались роботи.

При цьому, колегія суддів вважає звернути увагу, що надані позивачем пояснення у відповіді на відзив відповідача (т.2, а.с. 1-342) є аналізом представника позивача та не є первинними документами.

Отже, колегія суддів, виходячи з аналізу наданих сторонами доказів, враховуючи практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, зазначає, що факт надання послуг з дискування позивачем відповідачу в загальному розмірі 985, 499 га. (з урахуванням наявних в матеріалах справи акту виконаних робіт, т.1, а.с. 14, який отримано відповідачем, довідки №28-05/21 від 28.05.2021 року та довідки №12-08/22 від 12.08.2022 року із роз`ясненням принципу роботи програмного забезпечення «Wialon» та деталізації всього маршруту позивача т.1, а.с. 24-56), у даному випадку принцип більшої вірогідності у сукупності з принципом розумності надає можливість колегії суддів зробити висновок, який ґрунтуючись на встановлених колегією суддів фактах, а також доводів сторін, що цілком вірогідним є факт того, що позивачем було надано відповідачу послуги з дискування ґрунту в загальному розмірі 985,499 га. вартістю 551 879, 44 грн. (із розрахунку 560, 00 грн. (договірна вартість виконання робіт на одному гектарі) * 985,499 га., а відповідачем в свою чергу не надано доказів оплати за надані позивачем послуги.

Таким чином, відповідач в порушення ст. 853, ст. 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, не заявив про їх недоліки, а тому не звільняється від обов`язку їх оплатити.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 127 750, 00 грн. (платіжне доручення № 1837 від 20.04.2021 року) та у розмірі 135 206, 53 грн. (платіжне доручення № 1894 від 23.04.2021 року). (т.1, а.с. 16-17).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу послуг дискування земель площею 985,499 га та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 288 922, 91 грн. із розрахунку (551 879, 44 грн. варіть наданих позивачем послуг - 262 956, 53 грн. часткова сплата відповідачем (платіжне доручення №1837 від 20.04.2021 року та №1894 від 23.04.2021 року т.1, а.с. 16-17).

Заперечення відповідача щодо відсутності виставленого позивачем для оплати рахунку колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Ненадання позивачем рахунку-фактури не є відкладальної умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитором в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку з оплати виконаних позивачем робіт згідно з ст.ст. 837, 853, 854 Цивільного кодексу України, п. 3.4. договору та листа позивача від 11.05.2021 року №11-05/2021 (т.1, а.с. 21).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відсутність доказів виставлення позивачем рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку оплатити виконані роботи, оскільки за своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати за виконані роботи, при цьому, платіжні реквізити сторін наведені у самому договорі. Рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, встановленого статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки рахунком-фактурою не фіксується господарська операція, розпорядження чи дозвіл на її проведення.

В той же час, колегія суддів бере до уваги часткову оплату відповідачем за виконані позивачем роботи.

Щодо посилання відповідача на обов`язок позивача щодо зменшення вартості фактично виконаної роботи на вартість неповернутого обсягу дизельного пального, колегія суддів зазначає, що обставини щодо об`єму використаного позивачем пального не входять в предмет спору у даній справі та є предметом розгляду у межах справи № 924/1242/21, в зв`язку з чим зазначені доводи відхиляються.

Враховуючи невиконання відповідачем умов договору в частині оплати виконаних позивачем робіт, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 288 922, 91 грн. в повному обсязі.

Щодо долученого відвідачем висновку експерта за результатами проведення судової-земельно-технічної експертизи від 07.09.2022 року №3/0822 колегія суддів зазначає

За змістом ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Тобто, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів. Висновок експерта не є обов`язковим для суду, оскільки жоден доказ не має заздалегідь установленої сили. Експертний висновок оцінюється судом сукупно з іншими доказами.

Метою оцінки є з`ясування можливості використання даного висновку як джерела фактів, на яких ґрунтується вирішення справи по суті, і водночас самих цих фактів як доказів. Як будь-які інші докази, висновок експерта оцінюється на предмет його допустимості, належності, достовірності та достатності для вирішення справи.

Отже, при оцінці вказаного вище висновку, колегія суддів враховує, що згідно з ч. 1. ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що відповідачем не заявлялось ані в суді першої інстанції, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, сторонами не обговорювався перелік питань, які необхідно поставити перед судовим експертом, та які докази повинні бути об`єктом дослідження.

Відтак, колегія суддів не бере до уваги поданий відповідачем висновок судової-земельно-технічної експертизи від 07.09.2022 року №3/0822, оскільки на вирішення експерта було поставлено питання документального підтвердження загальної площі земельних ділянок на яких виконано роботи позивачем, а в якості предмету дослідження були взяті пояснення позивача, (т.2, а.с. 1-345), ретельний аналіз яких зроблено у висновку експерта, а не технічні вихідні дані GPS пристроїв позивача, або дані з довідок наданих сторонами (т.1, а.с. 22-56, 119-124) з врахуванням методики за якої здійснювався розрахунок.

Предметом експертного дослідження є первинні документи господарської діяльності. В даному випадку такими документами можуть бути дані трекерів GPS пристроїв, а не пояснення сторони.

Отже, враховуючи відсутність методики за якою було здійснено розрахунок обробленої площі ТОВ «Н.С.Т. Україна», відсутність у експерта первинних документів та дослідження останнім письмових пояснень, колегія суддів не бере до уваги поданий відповідачем висновок судової-земельно-технічної експертизи від 07.09.2022 року №3/0822, оскільки він здійснений не за первинними документами.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі № 910/8890/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі позивача, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" підлягає задоволенню.

В той же час, колегія суддів вважає, що належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Троянівське", не було надано суду апеляційної інстанції, а тому відсутні підстави для її задоволення в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 у справі №910/8890/21.

Щодо вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Троянівське" в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі № 910/8890/21 колегія суддів зазначає наступне.

В своїй апеляційній скарзі відповідач просив змінити додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі № 910/8890/21 в частині стягнутої суми судових витрат та стягнути з ТОВ «Крафтмаєр» на користь ПрАТ «Троянівське» всю суму понесених судових витрат.

Отже, відповідач в своїй апеляційній скарзі просив стягнути судові витрати на правничу допомогу в повному обсязі посилаючись на п. 2, ч. 4, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Разом з тим, оскільки колегією суддів вище встановлено, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 у справі №910/8890/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, то вимоги апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Троянівське" в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі № 910/8890/21 задоволенню не підлягають.

В той же час, оскільки колегією суддів здійснюється перегляд додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі № 910/8890/21 в апеляційному порядку та враховуючи, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі №910/8890/21 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, керуючись п. 1, ч. 4, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, яким передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову - покладаються на відповідача, колегія суддів дійшла висновку про скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі № 910/8890/21 та прийняття нового додаткового рішення про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Троянівське" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8890/21 про розподіл судових витрат, оскільки такі витрати покладаються на відповідача відповідно до п. 1, ч. 4, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі №910/8890/21 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі №910/8890/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі № 910/8890/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Троянівське" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 15-В; ідентифікаційний код: 30184563) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" (29018, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Тернопіьська, буд. 19; ідентифікаційний код: 41333216) заборгованість в розмірі 288 922 (двісті вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні) 91 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 4 333 (чотири тисячі триста тридцять три гривні) 85 коп.»

3. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 року у справі №910/8890/21 скасувати та прийняте нове рішення, яким:

« 1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Троянівське" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8890/21 про розподіл судових витрат відмовити повністю.»

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Троянівське" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 15-В; ідентифікаційний код: 30184563) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтмаєр" (29018, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Тернопіьська, буд. 19; ідентифікаційний код: 41333216) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 258 (чотири тисячі двісті п`ятдесят вісім гривень) 15 коп.

5. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8890/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.09.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

Т.П. Козир