РІШЕННЯ

08 вересня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/210/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання: Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, Київська область, 04080)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство Тернопільобленерго (вул. Енергетична, 24, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46010)

до відповідача Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради (вул. Українська, 59, м. Шумськ, Тернопільська область, 47100)

про стягнення 82505,75 грн боргу, 11887,61 грн пені, 11223,04 грн 15% річних, 7364,52 грн - інфляційних втрат.

За участю від:

позивача Рудюк Ю.А.

відповідача не з`явився

третьої особи не з`явився

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради про стягнення 82505,75 грн - основного боргу, 11968,98 грн - пені, 11324,76 грн 15% відсотків річних, 6211,20 грн - інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог ДПЗД Укрінтеренерго у позовній заяві б/н від 17.05.2022 (вх. №239 від 18.05.2022) зазначає про невиконання Управлінням освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 01.01.2021, в частині оплати за спожиту електричну енергію.

Відповідно до заяви б/н від 03.08.2022 (вх. №4981 від 04.08.2022) про уточнення позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача 82505,75 грн боргу, 11887,61 грн пені (зменшивши її), 11223,04 грн 15% річних (зменшивши їх), 7364,52 грн - інфляційних втрат (збільшивши їх), у зв`язку із зменшенням періоду, за який ним проводилось нарахування заявлених до стягнення сум пені, 15% річних та інфляційних.

Позиція відповідача.

Відповідач участі уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 30.05.2022 (про відкриття провадження у справі) не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст. 178 ГПК України.

У клопотаннях №01-22/500 від 09.06.2022 (вх. №3720 від 14.06.2022), №01-22/571від 12.07.2022 (вх. №4530 від 15.07.2022) відповідач повідомив суд про те що у нього відсутні заперечення щодо позовних вимог та просив суд розгляд справи проводити без участі його представника.

Позиція третьої особи .

08.07.2022 Відкритим акціонерним товариством Тернопільобленерго (Шумським РЕМ) подано до матеріалів справи пояснення №138 від 07.07.2022 (вх. №4379). У своїх поясненнях третьою особою (як оператором системи розподілу електричної енергії) підтверджено факт споживання відповідачем у січні 2021 року електричної енергії обсягом 18041 кВт/год. У зв`язку з цим третя особа зазначає про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

У клопотанні №139 від 07.07.2022 (вх. №4378 від 08.07.2022), №166 від 30.08.2022 (вх. №5610 від 30.08.2022) ВАТ Тернопільобленерго просило суд розгляд справи проводити без участі його представника.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 18.05.2022 позовну заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго було залишено без руху, на підставі ст. 174 ГПК України, у зв`язку з недотриманням заявником вимог ст. ст. 162, 164,172 ГПК України при її подачі до суду.

Ухвалою суду від 30.05.2022: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/210/22 за правилами загального позовного провадження; залучено до участі по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відкрите акціонерне товариство Тернопільобленерго; підготовче судове засідання у даній справі призначено на 23.06.2022.

Ухвалою суду від 23.06.2022 підготовче судове засідання у даній справі відкладалось на 14.07.2022.

В судовому засіданні 14.07.2022 оголошувалась перерва до 22.08.2022.

Ухвалою суду від 22.08.2022: прийнято до розгляду заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго б/н від 03.08.2022 (вх. 4981 від 04.08.2022) про уточнення позовної заяви та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з її урахуванням; закрито підготовче провадження по справі №921/210/22 та призначено її до розгляду по суті на 08.09.2022.

Представником позивача в судовому засіданні 08.09.2022 підтримано позовні вимоги з урахуванням заяви від 03.08.2022.

Відповідач та третя особа явку повноважних представників в судове засідання 08.09.2022 не забезпечили.

Ухвалу суду від 22.08.2022 (якою відповідач та третя особа повідомлялись про дату, час та місце проведення розгляду справи в судовому засіданні 08.09.2022) було направлено на відомі суду їх електронні адреси, що наявні в матеріалах справи. Інформація про розгляд справи також була оприлюднена на офіційному сайті Господарського суду Тернопільської області.

Як вже зазначалось, в матеріалах справи містяться окремі звернення відповідача та третьої особи щодо розгляду справи без участі їх представників.

Відсутність у відповідача заперечень проти позову та не бажання брати участь в судових засіданнях (в т.ч. шляхом проведення відеоконференції) характеризує його ставлення до результатів розгляду спору та свідчить про те, що стягнення заявленої суми не становить для нього надмірний тягар. Подібний правовий висновок викладено зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Суд, у судовому засіданні 08.09.2022, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відкрите акціонерне товариство Тернопільобленерго у листі №7858/39 від 31.12.2020, адресованому Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго, повідомило, що у зв`язку з припиненням постачання електричної енергії (у зв`язку з необранням споживачем електропостачальника) з 01.01.2021 та відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії (затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312) електропостачання споживачу Відділу освіти, молоді та спорту Шумської міської ради здійснюватиме постачальник «останньої надії» Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго.

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1344 від 06.11.2018 Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (надалі - постачальником) та Управлінням освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради (надалі - споживачем) 01.01.2021 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (надалі - договір), який згідно п. 1.1 є публічним договором приєднання споживача Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору на умовах визначених Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної надії та комерційної пропозиції, що є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

У п. 3.1 договору зазначено, що постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

Згідно п. 3.2 договору постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії споживачу протягом всього строку постачання, у разі: банкрутства, ліквідації попереднього постачальника; закінчення строку дії ліцензії, призупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання попереднім електропостчальником вимог правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем нового електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; припинення електропостачальника, не спроможного постачати електричну енергію, про що він повідомив постачальника "останньої надії", споживачів, регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу, відповідно до частини сьомої статті 64 Закону.

Електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється (п. 3.4 договору).

Відповідно до п.3.6 договору початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що у разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником «останньої надії» вважаються прийнятими споживачем.

Відповідно до п.5.1-5.3 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до договору (далі - комерційна пропозиція). Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію.

Згідно п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10 договору).

Відповідно до п. 5.11 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

У п. 13.1 договору зазначено, що цей договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб.

Згідно додатку 1 до договору - комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» (надалі комерційна пропозиція) предметом комерційної пропозиції є постачання електричної енергії, як товарної продукції (код 09310000-5 за ДК 021:2015).

У розділі 1 комерційної пропозиції зазначено, що ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179 (надалі - Порядок). Постачальник оприлюднює ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД «Укрінтеренерго» (www.uie.kiev.ua) не пізніше ніж за 1 день до їх застосування (пункт 1.6. Порядку) за посиланням: Головна/Постачальник «останньої надії» / Ціни, за якими здійснюється постачання електроенергії споживачам постачальником останньої надії. Постачальник оприлюднює порядок формування ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД «Укрінтеренерго» (www.uie.kiev.ua) за посиланням: Головна / Постачальник «останньої надії» / Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електроенергії споживачам постачальником останньої надії.

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (пункт 4.2 розділу 4 комерційної пропозиції).

Відповідно до пункту 4.3 розділу 4 комерційної пропозиції рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику.

Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Згідно пункту 4.4 розділу 4 комерційної пропозиції акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС.

Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку.

Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти постачальника.

Оригінал акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу споживача.

Підписаний з боку споживача один екземпляр оригіналу акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу постачальника.

У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи постачальника та споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому споживач або постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання.

Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від постачальника до споживача, є узгоджений сторонами акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі.

Пункт 6.1 розділу 6 комерційної пропозиції передбачає, що за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника.

Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (пункт 7.4 розділу 7 комерційної пропозиції).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п. 13.1 розділу 13 комерційної пропозиції).

Відповідно до пункту 14.1 розділу 14 комерційної пропозиції збільшено строк позовної давності, а саме: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.

В матеріалах справи міститься оформлений Шумським районом електромереж Відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго акт контрольного огляду засобів комерційного обліку по споживачу Відділу освіти, культури, молоді та спорту Шумської міської ради за січень 2021 року, згідно якого обсяг спожитої останнім електричної енергії складає 18041 кВт/год.

На виконання вищезазначеного договору та комерційної пропозиції, на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії відповідачем, отриманих від оператора системи розподілу ВАТ «Тернопільобленерго», позивачем складено та 22.02.2021 виставлено (шляхом направлення на електронну адресу відповідача) акт №006146 від 31.01.2021 та рахунок №37/18/О01/11962 від 18.02.2021 на оплату спожитої останнім у січні 2021 року електричної енергії в кількості 18041 кВт/год, вартістю 82505,75 грн. У рахунку зазначено строк його оплати 5 банківських (робочих) днів.

У листі №01-09/192 від 26.02.2021 Відділом освіти, культури, молоді та спорту Шумської міської ради повідомлено про його перейменування на Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради на підставі рішення Шумської міської ради №51 від 24.12.2020.

26.01.2022 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (постачальником) та Управлінням освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради (споживачем) укладено договір №27 про реструктуризацію заборгованості (надалі - договір про реструктуризацію заборгованості).

У п. 1 договору про реструктуризацію заборгованості сторонами підтверджено, що у споживача перед постачальником станом на 26.01.2022 існує заборгованість за поставлену електричну енергію постачальником «останньої надії» за публічним договором в сумі 112010,69 грн, з яких 82505,75 грн боргу та 29504,94 грн пеня, інфляція, 15% річних згідно вимоги про сплату штрафних санкцій №44/11-001738 від 26.01.2022.

У п. 1.2, п. 1.3 договору про реструктуризацію заборгованості сторони дійшли згоди з приводу того, що постачальник надає споживачу розстрочку на погашення заборгованості в сумі 112010,69 грн з 26.01.2022 до 02.02.2022, а споживач зобов`язується проводити погашення заборгованості шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок в розмірах та в строки, вказаних у графіку погашення заборгованості.

Згідно додатку №1 до договору про реструктуризацію заборгованості №27 від 26.01.2022 - «Графіку погашення заборгованості» відповідач взяв на себе зобов`язання щодо сплати в строк до 02.02.2022 першого платежу в сумі 82505,75 грн та другого платежу в сумі 29504,69 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення його порушених прав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 ЦК України та 174 ГК України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України та ст.173 ГК України слідує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини пов`язані із поставкою електричної енергії є відносинами у сфері електроенергетики та регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та нормативно-правовим актами у сфері електроенергетики.

Відповідно до ч.1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон № 2019-VIII).

Згідно з п.16 ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Частинами 1 - 6 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону.

Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами.

Для забезпечення постачання електричної енергії споживачам електропостачальники здійснюють купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч.7 ст.56 Закону України Про ринок електричної енергії).

Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником останньої надії (ч.11 ст. 56 Законом України Про ринок електричної енергії).

У п.п. 72 ч. 1 ст. 1 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Умовами ч.2 ст. 2 Закону України Про ринок електричної енергії вказано, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема правилами роздрібного ринку, які затверджуються Регулятором.

Як вже зазначалось, Відкрите акціонерне товариство Тернопільобленерго листом №7858/39 від 31.12.2020 повідомило Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго про те, що останнім (як постачальником «останньої надії») з 01.01.2021 здійснюватиметься електропостачання Відділу освіти, молоді та спорту Шумської міської ради, у зв`язку з необранням ним (як споживачем) електропостачальника.

Постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила) затверджено типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до Правил).

Частиною 1 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 3.4.2 Правил вказано, що постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

У п. 1.2.9 Правил передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Постачальники універсальних послуг та постачальники "останньої надії" повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно (п. 3.2.1 Правил).

У п. 3.4.4 правил зазначено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

У разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або "останньої надії" споживач за взаємною згодою сторін (електропостачальника електричної енергії та споживача) може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати (п. 4.10 Правил).

З урахуванням вищенаведеного судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 01.01.2021, умови якого відповідач (як споживач електроенергії) безакцептно прийняв з урахуванням п. 1.2.9 Правил.

Тому, укладений 01.01.2021 договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на протязі терміну його дії є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Енергопостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (ч. 1 ст. 57, ч. 3 ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії, п. 5.5.5 Правил).

П. 4.7-4.8 Правил передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Як вже зазначалось, у п. 5.10 договору обумовлено, що оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п. 4.2 комерційної пропозиції остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Пункт 4.3 комерційної пропозиції передбачає, що у разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Акт №006146 від 31.01.2021, рахунок №37/18/О01/11962 від 18.02.2021 за спожиту у січні 2021 року електричну енергію на суму 82505,75 грн позивач направив відповідачу 22.02.2021 на електронну адресу відповідача. Згідно рахунку, строк його оплати складає 5 банківських (робочих) днів.

Матеріали справи не містять оформлених відповідачем в порядку п. 4.4 комерційної пропозиції зауважень до акту купівлі-продажу електроенергії №006146 від 31.01.2021.

З наведеного слідує, що рахунок на оплату та акт приймання передачі електроенергії, за своїм змістом, засвідчує факт отримання споживачем електроенергії та зобов`язує останнього сплатити грошові кошти за спожиту електричну енергію, відповідно до укладеного договору.

З урахуванням наведеного 01.03.2021 був останнім днем, коли відповідач повинен був оплати акт приймання передачі електричної енергії, з рахунком.

Надання позивачем передбачених договором послуг за січень 2021 року на суму 82505,75 грн підтверджується не лише актом №006146 від 31.01.2021 купівлі-продажу електроенергії, актом контрольного огляду засобів комерційного обліку по споживачу Шумського РЕМ ВАТ Тернопільобленерго, а і договором №27 від 26.01.2022 про реструктуризацію заборгованості.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення розрахунку за отриману у січні 2021 року електроенергію як у визначеному п. 4.10 Правил порядку, так і у строки, обумовлені договором і комерційною пропозицією, договором №27 від 26.01.2022, а також станом на час розгляду справи у суді.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст. 634 ЦК України).

Не може вважатись неукладеним договір, який виконувався.

Договір (правочин) є підставою для виникнення у його сторін зобов`язань за ним (ст.ст. 11, 509 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення боргу в сумі 82505,75 грн підлягають задоволенню як обґрунтовані та визнані відповідачем з урахуванням змісту договору №27 від 26.01.2022.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст. 611 ЦК України).

У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача передбачену умовами договору, додатку №1 до договору - комерційною пропозицією пеню в сумі 11887,61 грн, а також нараховані в порядку ст. 625 ЦК України 7364,52 грн інфляційних нарахувань та 11223,04 грн 3% річних, нарахованих за період з 02.03.2021 по 26.01.2022.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось додатком №1 до договору комерційною пропозицією сторонами обумовлено, що за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника. Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема може забезпечуватися неустойкою.

Частиною 1 статті 230 ГК України вказано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з цим, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549).

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 543/96-ВР від 22.11.1996, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 даного Закону передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже зазначалось, у п. 13.1 комерційної пропозиції зазначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, п. 13.1 комерційної пропозиції встановлений інший порядок нарахування пені, ніж той, що міститься в ч.6 ст. 232 ГК України.

Вищим господарським судом України у постанові пленуму №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", а саме у п. 1.12. роз`яснено, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Згідно проведеного перерахунку, з урахуванням встановленого судом останнього дня оплати - 01.03.2021, обумовлений договором порядок нарахування пені, граничні строки нарахувань та суми, на які здійснювались нарахування, встановлено, що заявлені до стягнення 11887,61 грн пені, 7364,52 грн інфляційних та 11223,04 грн 15 % є обґрунтованими (проведені судом перерахунки містяться в матеріалах справи). А позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст.13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст.14, ч. 4 ст.74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги ДПЗД Укрінтеренерго підлягають до задоволення, шляхом стягнення із Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради 82505,75 грн боргу, 11887,61 грн пені, 7364,52 грн інфляційних та 11223,04 грн 15 % річних, як доведені позивачем та не заперечені належним чином відповідачем.

Згідно з ст. 41, п. п. 4, 5 ч.2 ст. 42 ГПК України сторони зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12,13, 20, 50,73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

Стягнути з Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Шумської міської ради (вул. Українська, 59, м. Шумськ, Тернопільська область, 47100, ідентифікаційний код 40492437) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, Київська область, 04080, ідентифікаційний код 19480600) 82505 (вісімдесят дві тисячі п`ятсот п`ять) грн 75 коп. боргу, 11887 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 61 коп. пені, 11223 (одинадцять тисяч двісті двадцять три) грн 04 коп. 15% річних, 7364 (сім тисяч триста шістдесят чотири) 52 коп. - інфляційних втрат, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням головуючого у справі у відпустці з 12.09.2022 по 21.09.2022 повне рішення складено 22 вересня 2022 року.

Суддя І.П. Шумський