Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/574/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Берг Фрут",

про стягнення заборгованості за договором підряду в сумі 7 816 057,13 грн., з них: 6 510 231,50 грн. - основна заборгованість, 136 865,57 грн. - 3% річних, 1 168 960,06 грн. - інфляційні

за участю:

від позивача: Шевченко Кирило Тарасович - адвокат, (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АТ № 1018758 від 20.07.2022)

від відповідача: представники не з`явилися

установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берг Фрут" (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором підряду в сумі 7 816 057,13 грн., з них: 6 510 231,50 грн. - основна заборгованість, 136 865,57 грн. - 3% річних, 1 168 960,06 грн. - інфляційні.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду №22-01/20 від 22.01.2020 в частині здійснення оплати за виконані позивачем роботи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2022 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 22.08.2022. Вказаною ухвалою судом встановлено строк (до 19.08.2022) відповідачу для надання документально-обгрунтованого відзиву на позов.

Ухвалою від 22.08.2022 Господарський суд Івано-Франківської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.09.2022.

22 серпня 2022 року через канцелярію Господарського суду Івано-Франківської області надійшов відзив на позов (вх.10893/22 від 22.08.2022). Відповідно до відзиву відповідач проти позову заперечив та просив суд в позові відмовити. Свої заперечення обгрунтував тим, що термін оплати ще не настав, оскільки позивач порушив терміни виконання роботи на 1 рік 1 місяць 18 днів, мотивуючи тим, що відповідно до Додатку №3 до Договору кінцевий термін виконання робіт 30.04.2020, однак позивачем по справі виконані роботи були здані 18.06.2021 в підтвердження чого відповідач послався на Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 рік. З урахуванням наведеного відповідач стверджує що має право зупинити виконання свого обов`язку щодо повної оплати вартості робіт на аналогічний термін.

Як встановлено судом зазначений відзив на позов відповідачем по справі направлено до суду через засоби поштового зв`язку 18.08.2022, про що свідчить відбиток штемпеля на поштовому конверті, який долучений до відзиву на позовну заяву.

З урахуванням приписів ст. 255 Цивільного кодексу України, відзив на позов відповідачем надано суду у встановлений строк , у зв`язку із чим вказаний відзив суд долучив до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідач повноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на зворотньому боці ухвали суду від 22.08.2022 та долучене до матеріалів справи поштове повідомлення № 76 6 і направлений до суду відзив на позов.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Отже, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін, в тому числі і відповідача належним чином про розгляд судової справи для реалізації ними конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи за наявними матеріалами.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

22 січня 2020 року між ТОВ "Калушстальбуд" (по договору - підрядник/по справі - позивач) та ТОВ "Берг Фрут" (по договору - замовник/по справі - відповідач) укладено Договір підряду № 22-01/20 з виконання робіт: будівництво цеху по переробці фруктів та овочів на об`єкті за адресою: вул. Грушевського 125 А, смт. Заболотів, Снятинський район (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.2 та п. 2.1 Договору вартість робіт визначається і вказується в Специфікаціях, які погоджуються підрядником та замовником та є невід`ємною частиною договору

Згідно п. 2.2 Договору сторонами погоджено, що вартість виконаних робіт фіксується в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2В та довідках про вартість виконаних робіт форми КБ-3 щомісячно.

Відповідно до п. 3.1 Договору порядок та строки оплати робіт за цим Договором визначаються у Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 3.2 Специфікації №2 сторонами погоджено, що оплата відбувається протягом десяти календарних днів з моменту виставлення рахунку підрядником.

На виконання умов договору позивач по справі виконав зазначені у договорі роботи на суму 15 360 231 грн 50 к., які в свою чергу були прийняті відповідачем по справі. Про вказаний факт свідчать долучені до матеріалів справи копії Акту №1 приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2021 рік, підписані обома сторонами.

Листом №122 від 24.11.2021 позивач направив відповідачу рахунок №КС-0000199 від 23.11.2021 на суму 10 310 231 грн 50 к., який отриманий останнім 10 грудня 2021 року. Докази відправлення вказаного рахунку та його отримання місяться в матеріалах справи.

06 січня 2022 року відповідач по справі розрахувався за виконані роботи частково, зокрема на суму 300 000 грн 00к. Однак решта заборгованості (на суму 10 010 231 грн 00 к.) залишилась не погашеною.

21.01.2022 позивач звернувся до відповідача із вимогою (вих №12) про оплату залишку заборгованості (на суму 10 010 231 грн 00 к.). Вказана вимога отримана відповідачем 28.01.2022 , про що свідчать долучені до матеріалів справи докази.

У період з 27.01.2022 по 06.05.2022 відповідач погасив ще заборгованість на суму 3 500 000 грн 00к. Відтак непогашеною залишилась заборгованість на суму 6 510 231 грн 50 к.

Зазначена обставина зумовила позивача звернутись із даним позовом до суду.

За наведеного, суд виходить з наступного.

Предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, що передбачено у ч. 1 ст. 843 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов`язання, зокрема виконав визначені у договорі підряду роботи щодо будівництво цеху по переробці фруктів та овочів на об`єкті за адресою: вул. Грушевського 125 А, смт. Заболотів, Снятинський район (далі - Договір) на зазначену у Акті приймання виконання робіт за червень 2021 рік суму, яка відповідачем по справі погашена не в повному обсязі, зокрема на суму 6 510 231 грн 50 к.

Як встановлено судом, оплата за виконання позивачем підрядних робіт відповідно до умов договору проводиться протягом десяти календарних днів з моменту виставлення рахунку підрядником. Інших умов оплати чи її зупинення (відстрочення) сторонами договору не погоджено. Наведене спростовує твердження відповідача у відзиві на позовну заяву, яким він заперечує проти позовних вимог.

Відповідно до долучених до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем по справі виставлено відповідачу рахунок на оплату, який отриманий останнім 10 грудня 2021 року (а.с. 22), в той час як у позовній заяві позивач зазначає дату отримання відповідачем зазначеного рахунку на оплату - 15.12.2021.

За наведеного слідує, що термін здійснення оплати підрядних робіт по виставленому позивачем розрахунку №КС-0000199 від 23.11.2021 на суму 10 310 231 грн 50 к. м завершується 20.12.2021 року. Частина зазначеної заборгованості, зокрема на суму 3 500 000 грн 00к. була погашена після закінчення десятиденного терміну з моменту отримання відповідачем спірного розрахунку на оплату. Відтак непогашеною залишилась заборгованість на суму 6 510 231 грн 50 к.

Станом на момент винесення рішення основна заборгованість на суму 6 510 231 грн 50к. відповідачем так і не погашена, належних доказів щодо відсутності зазначеної заборгованості у відповідача перед позивачем у матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного вище, слідує, що відповідач по справі прострочив виконання зобов`язання по спірному договору в частині здійснення оплати.

Таким, чином, на момент винесення рішення основна заборгованість на суму 6 510 231 грн 50 к. є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом.

Разом з тим, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку за прострочку оплати по виставленому позивачем рахунок №КС-0000199 від 23.11.2021 на суму 10 310 231 грн 50 к. розмір 3% річних складає 136 856 грн 57 к. та 1 168 960 грн 06 к. - інфляційні втрати.

Суд здійснивши перерахунок нарахування річних та інфляційних втрат прийшов до висновку, що сума інфляційних втрат та 3% річних складає більшу суму ніж заявлена позивачем до стягнення. Арифметична розбіжність у їх нарахуванні між судом та позивачем виникла, внаслідок застосування позивачем терміну прострочення, зокрема нарахування інфляційних втрат та 3% річних позивачем проведено з 26.12.12.2021 , в той час як слід було проводити з 21.12.2021 (фактично перший день прострочення) оскільки як встановлено судом вище термін оплати завершився 20.12.2021.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних в розмірі заявленому позивачем.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 136 856 грн 57 к. - 3% річних та 1 168 960 грн 06 к. - інфляційні втрати є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З аналізу наведеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат по справі, то суд зазначає наступне.

При зверненні з позовом до суду позивач у позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, яку очікує понести в розмірі 30 000 грн 00к. та сплатив судовий збір в розмірі 117 240 грн 87 к., що підтверджується платіжним дорученням №1179 від 25.07.2022.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України та враховуючи результат розгляду позову ( позов задоволено), суд приходить до висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судовий збір в сумі 117 240 грн 87 к.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір якого зазначено у позовній заяві, то в позовній заяві позивач заявив клопотання про надання доказів їх понесення в строк визначений ч.8 ст. 129 ГПК України.

З урахуванням наведеного, у суду станом на момент ухвалення рішення відсутні правові підстави щодо вирішення питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берг Фрут" про стягнення заборгованості за договором підряду в сумі 7 816 057 грн 13 к., з них: 6 510 231 грн 50 к. - основна заборгованість, 136 865 грн 57 к. - 3% річних, 1 168 960 грн 06 к. - інфляційні - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Берг Фрут" (вул. Грушевського, буд. 125 А, смт. Заболотів, Коломийський район, Івано-Франківська область,78315, код 43435264) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд" (вул. Січових Стрільців, буд. 1 В, с. Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область,77351, код 36403176) - 7 816 057 грн 13 к. (сім мільйонів вісімсот шістнадцять тисяч п`ятдесят сім гривень тринадцять копійки) - заборгованості, з них: 6 510 231 грн 50 к. (шість мільйонів п`ятсот десять тисяч двісті тридцять одна гривня п`ятдесят копійки) - основна заборгованість, 136 865 грн 57 к. (сто тридцять шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять гривень п`ятдесят сім копійки) - 3% річних, 1 168 960 грн 06 к. (один мільйон сто шістдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень шість копійки) - інфляційні та 117 249 грн 87 к. (сто сімнадцять тисяч двісті сорок дев`ять гривень вісімдесят сім копійки) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного Господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.09.2022

Суддя О. М. Фанда