ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/433/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Гарник В.В. - протокол загальних зборів учасників ТОВ "Поділля-Промресурс" №1/02 від 22.02.2022 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Промресурс"

до Приватного підприємства "Буд-Маш"

про стягнення 293 000,00грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля-Промресурс" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Буд-Маш" 298 000,00 грн заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів №1 від 01.11.2019, а також згідно з позадоговірними поставками товару, в частині оплати отриманого товару.

В якості правових підстав позивач вказує, зокрема, на ст. 509, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 04.07.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 29.08.2022 суд ухвалив прийняти до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 16.08.2022 та вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з Приватного підприємства "Буд-Маш" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Промресурс" 293 000,00грн заборгованості. Крім того, даною ухвалою суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу №906/433/22 до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 12.09.2022 позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 293 000,00грн боргу підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Представник відповідача в судове засідання 12.09.2022 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся засобами електронного та поштового зв`язку. Відповідно до інформації з офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 983 (штрихкодовий ідентифікатор), надіслане ПП "Буд-Маш" разом з копією ухвали від 29.08.2022 за адресою: 10003, м. Житомир, вул. Покровська, 48, вручено за довіреністю (запис від 08.09.2022) (а.с. 112-113).

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Всі ухвали Господарського суду Житомирської області у справі №906/433/22 були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua), а тому учасники справи могли ознайомитися з їх текстом, оскільки були обізнані з судовим розглядом справи, що вбачається з доданих матеріалів.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалася, а також наявність у матеріалах справи правової позиції останнього, викладеної у відзиві на позовну заяву №63 від 20.07.2022 (а.с. 47-50), суд вважає, що неприбуття представника ПП "Буд-Маш", не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

01.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля- Промресурс" (продавець, позивач) та Приватним підприємством "Буд-Маш" (покупець, відповідач) укладено договір №1 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів (далі - Договір) (а.с. 8).

Відповідно до п.1.1 Договору продавець зобов`язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити промисловий брухт та відходи чорних металів (надалі - товар) у кількості 40-60т (орієнтовно).

Ціни на товар є договірними та визначаються у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.3.3 Договору оплата за товар проводиться покупцем за цінами, що вказані у відповідних специфікаціях, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі актів приймання чорних металів впродовж 20-ти календарних днів з моменту укладення відповідного акту.

Згідно п.6.7 Договору строк його дії встановлюється з дати його підписання до 31.12.2019 з можливістю пролонгації.

На підставі видаткових накладних РН-0000113 від 07.11.2019 (на суму 154 240,00грн), РН-0000117 від 26.11.2019 (на суму 160 000,00грн), РН-0000124 від 26.12.2019 (на суму 156 800,00грн) ПП "Буд-Маш" отримало від ТОВ "Поділля-Промресурс" брухт відходів чорних металів у загальній кількості 58 880,00кг на загальну суму 471 040,00грн (а.с. 10-11, 80).

Таким чином, позивач взяті на себе згідно договору №1 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 01.11.2019 зобов`язання з продажу відповідачу відповідного товару на загальну суму 471 040,00грн виконав належним чином.

Водночас, відповідачем оплачено отриманий від позивача товар за Договором лише на суму 338 040,00грн, про що свідчать, зокрема, банківські фільтровані виписки по рахунку ТОВ "Поділля-Промресурс" за періоди: 01.11.2019-31.12.2020; 01.01.2020-31.12.2020; 01.01.2021-31.12.2021 (а.с. 94-96).

Тобто, неоплаченим залишився товар, отриманий відповідачем від позивача згідно договору №1 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 01.11.2019, на суму 133 000,00грн (471 040,00грн - 338 040,00грн).

Крім того, після закінчення строку дії договору №1 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 01.11.2019 позивач відвантажив відповідачу ще 20 000,00кг брухту відходів чорних металів на суму 160 000,00грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною РН-0000016 від 10.03.2020 (а.с. 12).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, вказаний товар відповідачем взагалі не був оплачений.

З огляду на викладене, позивач направив на адресу відповідача вимогу №15/04 від 15.04.2022 про оплату брухту чорних металів у кількості 20 000,00кг на суму 160 000,00грн, поставленого згідно накладної РН-0000016 від 10.03.2020, а також запропоновував повністю погасити заборгованість за поставлений у рамках договору №1 від 01.11.2019 брухт чорних металів та підписати акти приймання передачі металобрухту: акт №1 приймання передачі металобрухту в кількості 19 280кг від 07.11.2019; акт №2 приймання передачі металобрухту в кількості 20 000,00кг від 26.11.2019; акт №3 приймання передачі металобрухту в кількості 19 600,00кг від 26.12.2019 (а.с. 30-31). Зазначену вимогу відповідач отримав 21.04.2022, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34).

Разом з тим, даний лист-вимога залишився без відповіді та без задоволення відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий товар (з врахуванням прийнятої судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог) у розмірі 293 000,00грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України)). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №1 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 01.11.2019, а також внаслідок позадоговірних поставок товару (згідно видаткової накладної РН-0000016 від 10.03.2020), що за своєю правовою природою є усною формою договору купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.1 ст.692 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Водночас, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Так, згідно п.3.3 договору №1 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 01.11.2019 оплата за товар проводиться покупцем за цінами, що вказані у відповідних специфікаціях, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі актів приймання чорних металів впродовж 20-ти календарних днів з моменту укладення відповідного акту.

Як судом зазначалося вище, 15.04.2022 позивач направив на адресу відповідача вимогу №15/04 від 15.04.2022 про оплату брухту чорних металів у кількості 20 000,00кг на суму 160 000,00грн, поставленого згідно накладної РН-0000016 від 10.03.2020, а також запропоновував повністю погасити заборгованість за поставлений у рамках договору №1 від 01.11.2019 брухт чорних металів та підписати акти приймання передачі металобрухту: акт №1 приймання передачі металобрухту в кількості 19 280кг від 07.11.2019; акт №2 приймання передачі металобрухту в кількості 20 000,00кг від 26.11.2019; акт №3 приймання передачі металобрухту в кількості 19 600,00кг від 26.12.2019 (а.с. 30-31). Зазначену вимогу відповідач отримав 21.04.2022, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34).

Разом з тим, даний лист-вимога залишився без відповіді та без задоволення відповідача.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Як судом зазначалося вище, відповідачем частково сплачено на користь позивача вартість отриманого товару згідно договору №1 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 01.11.2019 в розмірі 338 040,00грн, про що свідчать, зокрема, банківські фільтровані виписки по рахунку ТОВ "Поділля-Промресурс" за періоди: 01.11.2019-31.12.2020; 01.01.2020-31.12.2020; 01.01.2021-31.12.2021 (а.с. 94-96).

Тобто, неоплаченим залишився товар, отриманий відповідачем від позивача згідно вказаного договору, на суму 133 000,00грн (471 040,00грн - 338 040,00грн).

Водночас, матеріали справи не містять жодної інформації щодо оплати відповідачем вартості отриманого товару згідно видаткової накладної РН-0000016 від 10.03.2020 (на суму 160 000,00грн) (а.с. 80).

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 293 000,00грн (133 000,00грн + 160 000,00грн).

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 293 000,00грн.

Доводи, наведені у відзиві відповідачем викладеного вище не спростовують.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони .

Зважаючи на задоволення позову (з врахуванням прийнятої судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог), суд приходить до висновку, що судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Буд-Маш" (10003, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 48; ідентифікаційний код 01350191) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Промресурс" (21001, м. Вінниця, вул. Академіка Янгеля, буд. 4-Д; ідентифікаційний код 33552945):

- 293 000,00грн заборгованості;

- 4 395,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.09.22

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу на електронну пошту:

3 - відповідачу (10003, м. Житомир, вул.Покровська, буд.48) (рек.) та на електронну пошту: