ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2022 р. м.Київ Справа№ 910/8236/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 26.07.2022:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на додаткове рішення Господарського суду м. Києва

від 13.01.2022 (повний текст складено та підписано 19.01.2022)

у справі № 910/8236/20 (суддя Удалова О.Г.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор"

про розподіл судових витрат

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 617 853,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" (далі - ТОВ "ІТ-Інтегратор", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом", відповідач) про стягнення 617 853,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем його обов`язку оплатити товар, поставлений позивачем на виконання умов договору № 20191129/53-142-01-19-01107 від 03.12.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі № 910/8236/20 позовні вимоги ТОВ "ІТ-Інтегратор" задоволено повністю; присуджено до стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" основний борг у розмірі 591 899,97 грн, пеню в розмірі 18 112,79 грн, 3% річних у розмірі 3 105,05 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 4 735,20 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 267,80 грн., з тих підстав, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення та узагальнення її доводів

17.11.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, відповідно до якої останній просив визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання заяви та стягнути з відповідача вартість послуг на надання правової допомоги у розмірі 25 000,00 грн.

Заява мотивована тим, що позивачем було понесено документально підтверджені витрати

у розмірі 25000,00 грн, що підтверджується поданими доказами, у зв`язку з чим просив відшкодувати понесені витрати на професійну правничу допомогу з посиланням на ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст додаткового рішення

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/8236/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі № 910/8236/20 - задоволено частково, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 73, код 31091208) витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.). В іншій частині заяви - відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/8236/20, і розмір таких витрат є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, відповідно, наявність підстав для покладення на відповідача понесених позивачем витрат на оплату послуг адвокатів, в сумі 10 000,00 грн. В іншій частині заяви судом першої інстанції відмовлено, з огляду на те, що докази понесення витрат подані через 1 рік та 4 місяці після ухвалення рішення суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з додатковим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 01.02.2022 (згідно поштового трекера на конверті у якому надійшла апеляційна скарга) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/8236/20 в частині задоволеного стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. та ухвалити нове рішення, яким відмовити в цій частині задоволення вимог про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 10 000,00 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення в частині стягнення 10 000,00 грн. відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення було допущено порушення приписів п. 8 ст.129, 221 Господарського процесуального кодексу Украхни, а також допущено порушення критеріїв доведеності, реальності та обгрунтованостізаявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та помилковість висновків щодо стягнення таких в сумі 10 000,00 грн.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

14.07.2022 від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" - через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, поновивши відповідний процесуальний трок на його подачу, і у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач наголошував на тому, що заявлені ним до відшкодування судові витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, документально доведеними, співмірними з обсягом наданих послуг, і реальність яких підтверджена належними доказами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/8236/20 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022, витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи, розгляд справи за апеляційною скаргою призначено на 31.03.2022.

31.03.2022 судове засідання у справі не відбулось у зв`язку із збройною агресією РФ проти України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18 квітня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119- IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №341/2022 від 17 травня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Крім того, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10, 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статтями 2, 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9, рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022, враховуючи положення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", розпоряджень Ради оборони міста Києва, прийнятих відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 №1 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" наказано тимчасово до усуненння обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 №11 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. з 11.04.2022 по 13.05.2022 включно, перебував у відпустці, а судді з колегії суддів: Тищенко О.В. перебувала у відпустці з 14.03.2022 по 12.04.2022, та з 18.04.2022 по 29.04.2022 включно,з 02.05.2022 по 27.05.2022, а суддя Шаптала Є.Ю. перебував у відпустці з 04.04.2022 по 08.04.2022 включно і вирішення питання стосовно призначення справи здійснюється після виходу суддів з відпусток.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 призначено до розгляду в судовому засіданні справу № 910/8236/20 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022, розгляд справи призначено на 26.07.2022.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 26.07.2022 представники учасників справи (позивача та відповідача (скаржника)) не з`явивись, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 надіслана учасникам справи за офіційними електронними адресами, які наявні в матеріалах справи, у зв`язку із відсутністю фінансування видатків, які передбачені на поштову кореспонденцію у Північному апеляційному господарському суді.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Крім того, від відповідача через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача (скаржника).

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників учасників справи , не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до поданої 17.11.2021 заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, позивач просив покласти на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Як підтверджується наявними матеріаламис прави, представники позивача - Матросов О.О. і Котов С.О., які приймали участь в судових засіданнях суду першої інстанції, є адвокатами, що підтверджується свідоцтвами про право на заняття адвокатською діяльністю № 569 від 19.10.2011 і № 3978/10 від 27.05.2009 відповідно, і вказані відомості розміщені в Єдиному реєстрі адвокатів України.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги № б/н від 09.01.2020, укладеного між Адвокатським бюро «Тетяни Андріанової» та ТОВ «ІТ-Інтегратор», за умовами якого Бюро зобов`язалося надавати клієнту правову допомогу, на умовах передбачених цим договором;

- копію додатку від 28.05.2020 до договору про надання правової допомоги від 09.01.2020;

- копію ордера про надання правової допомоги серії КС № 646207 від 08.07.2020, виданий АБ «Тетяни Андріанової» на представництво інтересів ТОВ «ІТ-Інтегратор» у судах, в тому числі господарських судах адвокатом Матросовим О.О.;

- ордер про надання правової допомоги серії КС № 646205 від 20.08.2020, виданий АБ «Тетяни Андріанової» на представництво інтересів ТОВ «ІТ-Інтегратор» в Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді адвокатом Котовим С.О.;

- копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 15 від 06.07.2020 на суму 10 000,00 грн;

- копію платіжного доручення № 10019 від 15.07.2020 на суму 10 000,00 грн оплати згідно рахунку № 17 від 06.07.2020 за послуги з надання правової допомоги (підготовка та направлення позовних матеріалів до суду);

- копію платіжного доручення № 10020 від 15.07.2020 на суму 15 000,00 грн оплати згідно рахунку № 18 від 06.07.2020 за послуги з надання правової допомоги (представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції);

- копію рахунку на оплату № 18 від 06.07.2020 на суму 15 000,00 грн;

- копію додаткової угоди № б/н від 21.09.2020 до додатку від 28.05.2020 до договору про надання правової допомоги від 09.01.2020;

- копію акту приймання-передачі наданої (правничої, професійної) допомоги № 23 від 21.09.2020 на суму 15 000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, у позовній заяві позивачем наведено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правничу допомогу в орієнтовному розмірі 180 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 позов було задоволено повністю.

Проте, зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач заперечував проти попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, відповідно до якого їх розмір становив 180 000,00 грн, посилаючись на не співмірність наданих позивачу адвокатських послуг.

Відповідно до поданої 17.11.2021 заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, позивач просив покласти на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/8236/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі № 910/8236/20 - задоволено частково, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 73, код 31091208) витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.). В іншій частині заяви - відмовлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з правмірними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України , якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог

Частиною 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України , під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" , договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1.3 додатку до договору № б/н від 09.01.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Тетяни Андріанової», вартість послуг Бюро за домовленістю сторін становить:

- підготовка та направлення позовних матеріалів до суду - 10 000,00 грн, які сплачуються клієнтом передоплатою на підставі рахунку Бюро протягом п`яти календарних днів;

- представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції - 15 000,00 грн;

- додаткова винагорода Бюро (гонорар успіху) в розмірі 10% від ціни позову сплачується у випадку вирішення справи в суді першої інстанції на користь клієнта та підставою для сплати є відповідне судове рішення.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатами у даній справі у заявленому розмірі 25 000,00 грн, судом першої інстанції обгрунтовано враховано, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, що послуги адвокатів були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору та те, що адвокатами Матросовим О.О. та Котовим С.О. здійснювалось представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань сууд першої інстанції.

За приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не надано доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката - до суду першої інстанції не було подано.

Разом з тим, заперечуючи проти заяви про ухвалення додаткового рішення, відповідач зазначав, що зокрема, заява з доказами, надіслана до суду 17.11.2021 (через 1 рік 4 місяці), тобто після закінчення встановленого п`ятиденного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на наведені приписи процесуального закону, а також наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про відхилення доказів на понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн та їх неприйняття до розгляду, оскільки вони подані 21.12.2021, тобто з порушенням строків, визначених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, і обумовлені законом підстави для поновлення вказаного строку - відсутні, про що обгрунтовано зазначив суд першої інстанції у додатковому рішенні, з висновками яого погоджується і суд апеляційної інстанції.

Також, наявні матеріали справи підтверджують, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн подані до суду першої інстанції 16.07.2020 (до ухвалення 20.08.2020 рішення у справі, що надавало можливість суду першої інстанції вирішити питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу одночасно з ухваленням рішення, але здійснено останнім не було), тобто в строк, визначений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а тому в цій частині суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про задоволення вимог позивача як обгрунтованих, своєчасно заявлених, але не вирішені судом при ухвалення рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши наявні матеріали справи та поданої позивачем заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/8236/20, і розмір таких витрат є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, відповідно, наявність підстав для покладення на відповідача понесених позивачем витрат на оплату послуг адвокатів, в сумі 10 000,00 грн. В іншій частині задоволення заяви - судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено, з огляду на те, що докази понесення витрат на суму 15 000,00 грн подані через 1 рік та 4 місяці після ухвалення рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними та обґрунтованими висновками суду першої інстанції про те, що обумовлені ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підстави для покладення на відповідача понесені відповідачем витрати на правову допомогу адвоката у заявленому розмірі в сумі 25 000,00 грн. - відсутні, не були доведені позивачем в розумінні вищенаведених процесуальних норм, а судом першої інтанції обгрунтовано присуджено до стягнення 10 000,00 грн., розмір яких є обґрунтованим та пропорційним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції обгрунтовано задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі № 910/8236/20 в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення було допущено порушення приписів п. 8 ст.129, 221 Господарського процесуального кодексу Украхни, а також допущено порушення критеріїв доведеності, реальності та обгрунтованостізаявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та помилковість висновків щодо стягнення таких в сумі 10 000,00 грн. - судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні та необґрунтовані з огляду на те, що відповідні докази понесення судових витрат на суму 10000,00 грн. були надані позивачем як з позовом (відповідний договір), так і до ухвалення рішення (16.07.2020 - акт наданих послуг № 15 від 06.07.2020, платіжне доручення № 10019 від 15.07.2020 на суму 10 000,00 грн.), тобто у строк, обумовлений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що надані позивачем докази в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. є реальними, співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, у зв`язку з чим доводи скаржника щодо недотримання вказаних критеріїв судом першої інстанції - є необґрунтованими та спростовуються наявними у справі доказами.

Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування скаржника судом апеляційної інстанції враховані, проте, є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване додаткове рішення у відповідності до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, яким задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі № 910/8236/20 в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному додатковому рішенні, оскаржуване додаткове рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (оскаржувані межі за апеляційною скаргою) ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного додаткового рішення, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/8236/20 в частині стягнення 10 000,00 грн. на професійну правничу допомогу - залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 у справі № 910/15589/20 Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/8236/20- залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/8236/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 19.09.2022.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала