ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022м. ХарківСправа № 922/4990/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпап.ЮА"" (36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 72, кімната 308)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Septima" (61023, м. Харків, вул. Динамівська, буд. 3 кв. 15)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивач - не з`явився;

відповідач - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпап.ЮА" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Septima" (далі - відповідач), у якому просив суд стягнути з відповідача 534305,29 грн. основного боргу, 47473,98 грн. пені за прострочення оплати, 120419,17 грн. штрафу, 9179,26 грн. 3% річних. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 10670,60 грн. судового збору та 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/4990/21, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін на 18 січня 2022 року.

17.01.2022 до канцелярії суду електронною поштою від позивача надійшла заява про надання доказів та пояснень за вх. № 270, в якій позивач вказує, що після подання позовної заяви відповідачем була здійснена часткова оплата основного боргу, у зв`язку з чим просить врахувати зменшення основного боргу відповідача при винесенні рішення.

Заяву з додатком долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2022 відкладено підготовче засідання на 15.02.2022 о 14:00 год..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.01.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ "Інтерпап. ЮА" (вх. № 2092 від 31.01.2022) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

31.01.2022 представником ТОВ "Інтерпап. ЮА" електронною поштою до канцелярії суду подано заяву про виправлення описки за вх.№710, в якій представник позивача просить врахувати допущену описку в першому абзаці позовної заяви та читати вірно "Договір купівлі-продажу №57/X від 21 серпня 2019 року" замість "Договір купівлі-продажу № 571/К від 21 травня 2020 року".

14.02.2022 представником позивача через канцелярію суду надано заяву про надання доказів та пояснень за вх.№ 3469.

В судовому засіданні 15.02.2022 було прийнято до розгляду заяву про виправлення описки представника позивача (вх.№710), також судом було долучено заяву представника позивача про надання доказів та пояснень (вх.№3469) до матеріалів справи; протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів за ініціативи суду на підставі ст.177 ГПК України та на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.03.2022 о 14:00 год..

10 березня 2022 року судове засідання у справі № 922/4990/21 не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану та веденням активних бойових дій на території Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.05.2022 відкладено розгляд справи №922/4990/21.

Запропоновано усім учасникам справи, виходячи з поточної ситуації, разом з заявами по суті справи направити в суд і іншим учасникам справи свої пропозиції щодо дати призначення судового засідання та можливості їх участі у розгляді справи в режимі відеоконференції.

17.06.2022 електронною поштою через канцелярію суду представником позивача було подано заяву за вх.№5605, в якій представник позивача просить повідомити про дату, час та місце наступного судового засідання, провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції, дозволити представнику Малинській Наталії Олександрівні взяти участь в судовому розгляді справи №922/4990/21 поза межами приміщення суду у режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення EasyCon з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.06.2022 в порядку ст. ст. 120-121 ГПК України учасників справи повідомлено, що підготовче засідання у справі відбудеться 12 липня 2022 р. о(б) 10:20 год..

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2022 було задоволено представника ТОВ "Інтерпап.ЮА" адвоката Малинської Н.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду вх. № 5605 від 17.06.2022.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "19" липня 2022 р. о 09:40 год..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2022 відкладено розгляд справи по суті на 06.09.2022 о 09:30 год.

В призначене судове засідання 06.09.2022 сторони своїх представників не направили.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерпап.ЮА» (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Septima" (далі - Відповідач) укладено Договір купівлі-продажу № 57/Х від 21.08.2019 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Позивач прийняв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених Договором, передати у власність Відповідачу, а Відповідач прийняти та оплатити паперову продукцію (далі - Товар), що перерахована в рахунках-фактурах або специфікаціях та видаткових накладних, які складаються на кожну окрему партію Товару та є невід`ємними частинами Договору.

На підставі вищевказаного Договору, Відповідачу було поставлено, зокрема, Товар на суму 602 095,83 грн. згідно із наступними видатковими накладними: № 1681/6 від 02.03.2021 на суму 75 373,46 грн. (рахунок-фактура № 1681/6 від 01.03.2021); № 1757/6 від 04.03.2021 на суму 71 775,49 грн. (рахунок-фактура № 1757/6 від 03.03.2021); № 1880/6 від 10.03.2021 на суму 57 582,00 грн. (рахунок-фактура № 1880/6 від 09.03.2021); № 1928/6 від 10.03.2021 на суму 31 030,37 грн. (рахунок-фактура № 1928/6 від 10.03.2021); № 3458/6 від 12.05.2021 на суму 49 634,02 грн. (рахунок-фактура № 3458/6 від 07.03.2021); № 3842/6 від 25.05.2021 на суму 50 508,36 грн. (рахунок-фактура № 3842/6 від 24.05.2021); № 3975/6 від 31.05.2021 на суму 40 598,05 грн. (рахунок-фактура № 3975/6 від 28.05.2021); № 4078/6 від 02.06.2021 на суму 14 705,30 грн. (рахунок-фактура № 4078/6 від 02.06.2021); № 4364/6 від 16.06.2021 на суму 53 996,84 грн. (рахунок-фактура № 4364/6 від 14.06.2021); № 4456/6 від 16.06.2021 на суму 5 383,13 грн. (рахунок-фактура № 4456/6 від 16.06.2021); № 6429/6 від 09.09.2021 на суму 32 977,46 грн. (рахунок-фактура № 6429/6 від 06.09.2021); № 6680/6 від 15.09.2021 на суму 24 252,76 грн. (рахунок-фактура № 6680/6 від 14.09.2021); № 6721/6 від 17.09.2021 на суму 67 180,09 грн. (рахунок-фактура № 6721/6 від 15.09.2021); № 7410/6 від 13.10.2021 на суму 27 098,50 грн. (рахунок-фактура № 1681/6 від 11.10.2021).

Відповідно до п. 4.2 Договору розрахунки за кожну партію здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця (Позивача) у повному обсязі, або частками протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня передачі Товару.

Отже, Відповідач зобов`язаний був здійснити оплату за отриманий Товар у такі строки: за видатковою накладною № 1681/6 від 02.03.2021 на суму 75 373,46 грн. - до 16.03.2021; за видатковою накладною № 1757/6 від 04.03.2021 на суму 71 775,49 грн. - до 18.03.2021; за видатковою накладною № 1880/6 від 10.03.2021 на суму 57 582,00 грн. - до 24.03.2021; за видатковою накладною № 1928/6 від 10.03.2021 на суму 31 030,37 грн. - до 24.03.2021; за видатковою накладною № 3458/6 від 12.05.2021 на суму 49 634,02 грн. - до 26.05.2021; за видатковою накладною № 3842/6 від 25.05.2021 на суму 50 508,36 грн. - до 08.06.2021; за видатковою накладною № 3975/6 від 31.05.2021 на суму 40 598,05 грн. - до 14.06.2021; за видатковою накладною № 4078/6 від 02.06.2021 на суму 14 705,30 грн. - до 16.06.2021; за видатковою накладною № 4364/6 від 16.06.2021 на суму 53 996,84 грн. - до 16.06.2021; за видатковою накладною № 4456/6 від 16.06.2021 на суму 5 383,13 грн - до 30.06.2021; за видатковою накладною № 6429/6 від 09.09.2021 на суму 32 977,46 грн. - до 23.09.2021; за видатковою накладною № 6680/6 від 15.09.2021 на суму 24 252,76 грн. - до 29.09.2021; за видатковою накладною № 6721/6 від 17.09.2021 на суму 67 180,09 грн. - до 01.10.2021; за видатковою накладною № 7410/6 від 13.10.2021 на суму 27 098,50 грн. - до 27.10.2021.

Позивач зазначає, що відповідач здійснив лише часткову оплату за отриманий Товар за вищевказаними видатковими накладними у сумі 67 790,54 грн., внаслідок чого заборгованість Відповідача по оплаті за поставлений Товар станом на 15.12.2021 склала 534 305,29 грн. (п`ятсот тридцять чотири тисячі триста п`ять гривень 29 коп.)

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача 534305,29 грн. основного боргу, 47473,98 грн. пені за прострочення оплати, 120419,17 грн. штрафу, 9179,26 грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ч. 2 ст. 628 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Тобто, законодавець покладає на постачальника обов`язок здійснити поставку товару, а споживач зобов`язаний його прийняти і оплатити.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що за Договором купівлі-продажу № 57/Х від 21.08.2019 року відповідачу поставлено товару на загальну суму 602 095,83 грн., що підтверджується видатковими накладними. В той же час, відповідач розрахувався за товар частково, внаслідок чого станом на 15.12.2021 заборгованість відповідача перед позивачем склала 534 305,29 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме з банківської виписки по рахунку з 15.12.2021 по 10.02.2022, яка була надана позивачем, після подання позову до суду відповідачем була здійснена оплата основного боргу за Договором купівлі-продажу № 57/Х від 21.08.2019 у розмірі 534305,29 грн. за наступними платіжними дорученнями:

-№ 1487 від 16.12.2021 на суму 10 000,00 грн.;

-№ 1494 від 24.12.2021 на суму 10 000,00 грн.;

-№1503 від 30.12.2021 на суму 10 000,00 грн.;

- № 1504 від 06.01.2022 на суму 10 000,00 грн.;

- № 1506 від 17.01.2022 на суму 20 000,00 грн.;

- № 1509 від 19.01.2022 на суму 30 000,00 грн.;

- № 1511 від 24.01.2022 на суму 150 000,00 грн.;

- № 1516 від 01.02.2022 на суму 150 000,00 грн.;

- № 1522 від 08.02.2022 на суму 144 305,29 грн.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, приймаючи до уваги сплату відповідачем суми основного боргу у повному розмірі (534305,29 грн.), суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 534305,29 грн.

Щодо стягнення з відповідача 47473,98 грн. пені та 120419,17 грн. штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із пунктом 4 статті 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та відповідним чинним законодавством України. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 9.2 Договору у разі порушення строків оплати Товару Покупець (Відповідач) виплачує Продавцю (Позивачу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період несплати, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що пеня нараховується за весь період прострочення виконання зобов`язання, включаючи день оплати Товару. Отже нарахування пені за період, що перевищує 6 місяців, є правомірним.

Пеня за період з 17.03.2021 по 15.12.2021 згідно з розрахунком, що додається, складає 47 473,98 грн. Згідно п. 9.2 Договору за прострочення оплати понад десять днів додатково стягується штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару. Відповідно до наданого розрахунку розмір штрафу становить 120 419,17 грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 47473,98 грн. та штрафу у розмірі 120419,17 грн., дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими, а отже є такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 9179,26 грн., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача суми пені у розмірі 47473,98 грн., штрафу у розмірі 120419,17 грн. та 3% річних у розмірі 9179,26 грн. В частині стягнення суми основного боргу за Договором купівлі-продажу № 57/Х від 21.08.2019 у розмірі 534305,29 грн. провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку зі сплатою відповідачем вказаної суми після подання позову до суду.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, позивач в прохальній частині позову просив витрати по сплаті судового збору у сумі 10670,67 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 30000,00 грн. покласти на відповідача.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем до суду надано не було.

Разом з цим, суд звертає увагу, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. позивач надав: копію Договору № 07/12-21 про надання правничої (правової) допомоги від 07.12.2021, копії ордерів адвокатів АЕ№ 1110557 та АЕ№1116920, копії свідоцтв на право зайняття адвокатською діяльністю, копію акту приймання-приймання послуг від 15.12.2021, копію рахунку № 14/12-21 від 14.12.2021, копію платіжного доручення №5243 від 15.12.2021 на суму 30000,00 грн.

Приймаючи до уваги надання позивачем всіх необхідних документів, які підтверджують надання послуг адвоката позивачу по даній справі, які досліджені судом та визнані належними доказами, а також зважаючи на те, що внаслідок порушення саме відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останній був змушений звернутися до адвоката для захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку, що сума оплати позивачем послуг адвоката є співрозмірною з ціною позову, а тому стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Окрім того, вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частинами першою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог; якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вказане та те, що позов було подано внаслідок несплати відповідачем заборгованості у визначені договором строки та спір виник саме з неправомірних дій відповідача, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 10670,67 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Septima" (61023, м. Харків, вул. Динамівська, буд. 3 кв. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпап.ЮА" (36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 72, кімната 308, ) 47 473,98 грн. пені за прострочення оплати, 120 419,17 грн. штрафу, 9 179,26 грн. 3% річних, 10670,67 грн. судового збору, 30000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу за Договором купівлі-продажу № 57/Х від 21.08.2019 у розмірі 534305,29 грн. закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпап.ЮА" (36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 72, кімната 308, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Septima" (61023, м. Харків, вул. Динамівська, буд. 3 кв. 15, ).

Повне рішення складено "14" вересня 2022 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/4990/21