номер провадження справи 4/13/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 Справа № 908/233/22

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Концерну Міські теплові мережі, (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137)

до відповідача Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради, (69600, м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10)

про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності договору та стягнення суми

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Тройно Т.В.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

25.01.2022 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява № 545/1/20 від 19.01.2022 (вх. № 262/08-07/22 від 25.01.2022) Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя до Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя про:

- визнання недійсним договору № 88/2020/Д від 16.03.2020 про надання послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання, укладеного між Комунальною установою Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради і Концерном Міські теплові мережі з моменту його вчинення;

- застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради на користь Концерну Міські теплові мережі 15713,13 грн. з ПДВ за надані послуги;

- стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради на користь Концерну Міські теплові мережі заборгованість в сумі 183 292,83 грн. з ПДВ за надані послуги.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022 справу № 908/233/22 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.01.2022 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/233/22, присвоєний номер провадження 4/13/22, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.02.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України підготовче засідання у справі № 908/233/22, призначене на 28.02.2022, не відбулося.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.03.2022 підготовче засідання у справі № 908/233/22 перенесено на іншу дату, про яку сторони будуть повідомлені додатково відповідною ухвалою суду.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 18.05.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.07.2022 у справі № 908/233/22 призначено підготовче засідання на 05.09.2022.

У судове засідання 05.09.2022 представники сторін не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою сторін.

В судовому засіданні 05.09.2022 справу розглянуто та прийнято рішення, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві, мотивовані посиланням на приписи ст. 11, ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 509, ст. 525, ст. 526 ч. 2 ст. 530, 901 ЦК України, ст. 193, ч. 2 ст. 208 Господарського кодексу України. Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 16.03.2020 між Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та Концерном «Міські теплові мережі» був укладений договір №88/2020/Д про надання послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання. Як зазначає позивач, він у відповідності до його умов надавав відповідачу послугу. 30.07.2020 з інформації розміщеної на сайті Запорізької обласної ради позивачу стало відомо про прийняті Запорізькою обласною радою рішення від 12.12.2019 № 15 «Про припинення комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради» (далі - рішення від 12.12.2019 №15) та рішення від 27.02.2020 №1 «Про створення комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради» (далі - рішення від 27.02.2020 №1). Згідно з відомостями розміщеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.02.2020 здійснено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради - №1004349, підстава; рішення щодо реорганізації. Також, 28.02.2020 здійснено запис про державну реєстрацію юридичної особи, що утворена в результаті перетворення - Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради - №0048878, яке є правонаступником Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради. Позивач вважає, що з дати внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення (28.02.2020), Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, вже не мала цивільної правоздатності і дієздатності на укладення договору. У зв`язку з чим позивач просить суд визнати недійсним договір № 88/2020/Д від 16.03.2020 про надання послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання, укладеного між Комунальною установою Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради і Концерном Міські теплові мережі з моменту його вчинення. Крім того, позивач зазначив, що у період з 01.01.2020 по 31.03.2020 на виконання договору №88/2020/Д від 16.03.2020 фактично надав послуги на загальну суму 15713,13 грн. з ПДВ, а Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та відповідач отримали такі послуги, однак оплату їх не здійснив. Оскільки відповідач, згідно з рішеннями Запорізької обласної ради від 12.12.2019 №15 та від 27.02.2020 №1, є правонаступником майна та усіх прав і обов`язків Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, то відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання в сумі 15713,13 грн. У зв`язку з чим, просить суд на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України, застосувати наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 15713,13 грн. з ПДВ вартості одержаних відповідачем послуг. 05.05.2021 вручив відповідачу лист №2219/23 і два примірника договору з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання від 29.04.2021 №01/2021/Д/, який просив підписати. Вказаний лист був отриманий відповідачем 05.05.2021 і зареєстрований ним за вх. №1106/в, що підтверджується вхідним штампом відповідача. Але вищезгаданий договір не був підписаний відповідачем і один примірник договору не повернутий позивачу. Як зазначив позивач, після закінчення 31.03.2020 строку дії договору від 16.03.2020 №88/2020/Д, у період з 01.04.2020 і по 31.12.2021 позивач продовжив надавати відповідачу послуги з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання на загальну суму 183292,83 грн., відповідач приймав такі послуги, однак оплату яких не здійснив. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги за період з 01.04.2020 по 31.12.2021 становить 183292,83 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач відзив на позов суду не надав, разом з тим, 08.08.2022 через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду 09.08.2022 надійшла заява Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради за вх. № 9192/08-08/22 про визнання позову. Також в заяві відповідач просить суд здійснити розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, а саме: 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову, повернути позивачу з державного бюджету, інші 50 відсотків покласти на відповідача.

Розглянувши заяву відповідача про визнання позову, яка підписана представником Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької міської ради О.С. Бєліков на підставі довіреності від 11.08.2021, суд вважає про наявність законних підстав для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

28.01.2020 Концерн «Міські теплові мережі» направив на адресу Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради супровідним листом за вих. №368/23 документи з додатками, а саме: договір на технічне обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання і калькуляція послуг на технічне обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання.

16.03.2020 між Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (замовник, відповідач) та Концерном «Міські теплові мережі» (виконавець, відповідач) був укладений договір №88/2020/Д про надання послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання (далі за текстом - договір).

Згідно предмету договору в редакції, що викладена у протоколі розбіжностей від 16.03.2020 до договору, у порядку і на умовах визначених договором Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати йому послуги з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання (за державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:20-3 - послуги з ремонту і технічного обслуговування насосів, клапанів, кранів і металевих контейнерів) (далі - послуга) (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору позивач зобов`язався своєчасно надавати відповідачу послуги з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання відповідної якості, які знаходяться на території (котельня) виконавця за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10.

Згідно п. 1.3. договору відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги згідно калькуляції на послуги з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання у строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 2.1. договору визначено, що ціна договору складає 15 713,13 грн., у тому числі ПДВ 2 618,86 грн.

Оплата за надані послуги здійснюється відповідачем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на підставі виставленого рахунку до 20 числа місяця наступного за звітним, фактичної калькуляції, акту виконаних послуг, отриманих від виконавця (п. 2.3. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 2.4. договору).

Згідно калькуляції на послуги з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання на корпус Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради на 2020 рік (із розрахунку на 1 календарний місяць (додаток №1 до договору) вартість послуг з ПДВ становить 5 237,71 грн.

Відповідач зобов`язаний сплатити надані послуги на підставі рахунку, фактичної калькуляції, за актом виконаних робіт, виставлених позивачем (п. 3.2. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.03.2020, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання (п. 7.1 договору).

У відповідності до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони погодилися, що умови договору застосовуються до відносин між замовником і виконавцем, які виникли до його укладання з 01.01.2020 (п. 7.2 договору).

Позивач зазнача, що договір був підписаний сторонами 16.03.2020.

30.07.2020 з інформації розміщеної на сайті Запорізької обласної ради позивачу стало відомо про прийняті Запорізькою обласною радою рішення від 12.12.2019 № 15 «Про припинення комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради» (далі - рішення від 12.12.2019 №15) та рішення від 27.02.2020 №1 «Про створення комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради» (далі - рішення від 27.02.2020 №1).

Відповідно до рішення від 12.12.2019 № 15 Запорізька обласна рада вирішила: припинити комунальну установу «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради () шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (п. 1 рішення); встановити, що комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради є правонаступником майна та усіх прав і обов`язків комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (п. 2 рішення).

Згідно рішення від 27.02.2020 № 1 Запорізька обласна рада вирішила: створити комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради в результаті перетворення комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради () (п. 1 рішення); встановити, що комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради є правонаступником майна, прав та обов`язків комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (п. 2 рішення).

Позивач зазначив, що підписуючи договір Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради була обізнана про вищезгадані рішення Запорізької обласної ради, але не повідомила про це позивача.

Тільки 07.09.2020 позивач отримав від Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради листа від 04.09.2020 № 4971 у якому було повідомлено код доступу до документів, які надавалися ним державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація юридичної особи шляхом перетворення» і надана копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з відомостями розміщеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.02.2020 здійснено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради - №1004349, підстава; рішення щодо реорганізації. Також, 28.02.2020 здійснено запис про державну реєстрацію юридичної особи, що утворена в результаті перетворення - Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради - №0048878, яке є правонаступником Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Таким чином, на дату укладення сторонами договору (16.03.2020) вже не існувало Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Тому на думку позивача з дати внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення (28.02.2020), Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, вже не мала цивільної правоздатності і дієздатності на укладення договору.

У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати недійсним договір № 88/2020/Д від 16.03.2020 про надання послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання, укладеного між Комунальною установою Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради і Концерном Міські теплові мережі з моменту його вчинення.

Також, позивач зазначив, що у період з 01.01.2020 по 31.03.2020 на виконання умов договору №88/2020/Д від 16.03.2020 фактично надав послуги на загальну суму 15713,13 грн. з ПДВ, а Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та відповідач отримали такі послуги.

30.07.2020 позивач надіслав відповідачу листа №3324/23 з вимогою оплатити надані послуги за договором №88/2020/Д від 16.03.2020 в семиденний строк з дати отримання даного листа. Вказаний лист був отриманий відповідачем 31.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 30.07.2020 №842. Але, вимога позивача залишена відповідачем без виконання.

15.01.2021 позивач надіслав відповідачу листа №188/23, два примірника акту здавання-приймання робіт (послуг) за договором №88/2020/Д від 16.03.2020 і рахунок-фактуру №4928/4928 ВІД 31.03.2020 на оплату послуг. Вказаний лист був отриманий відповідачем 21.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 19.01.2021 №922. Але акти здавання-приймання робіт (послуг) не були ним підписані і один примірник не було повернуто позивачу. Відповідач виставлений позивачем рахунок №4928/4928 від 31.03.2020 не оплатив.

У звязку з чим позивач вважає, що на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України, підлягають застосуванню наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 15713,13 грн. з ПДВ вартості одержаних відповідачем послуг за період з 01.01.2020 по 31.03.2020.

Як зазначив позивач, 05.05.2021 вручив відповідачу лист №2219/23 і два примірника договору з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання від 29.04.2021 №01/2021/Д/, який просив підписати. Вказаний лист був отриманий відповідачем 05.05.2021 і зареєстрований ним за вх. №1106/в, що підтверджується вхідним штампом відповідача. Але вищезгаданий договір не був підписаний відповідачем і один примірник договору не повернутий позивачу.

Також, позивач зазначив, що після закінчення 31.03.2020 строку дії договору від 16.03.2020 №88/2020/Д, у період з 01.04.2020 і по 31.12.2021 позивач продовжив надавати відповідачу послуги з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання, а відповідач приймав такі послуги.

Згідно калькуляції позивача вартість послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання на 2020 рік становить 5237,71 грн. з ПДВ за 1 календарний місяць.

У період з 01.04.2020 по 31.12.2020 позивач фактично надав відповідачу послуги на загальну суму 47139.39 грн. з ПДВ (9 місяців х 5237,71 грн.).

Згідно калькуляції позивача вартість послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання на 2021 рік становить 11346,12 грн. з ПДВ за 1 календарний місяць.

У період з 01.01.2021 по 31.12.2021 позивач фактично надав відповідачу послуги на загальну суму 136153,44 грн. з ПДВ (12 місяців х 11346,12 грн.)

Таким чином, протягом з 01.04.202 по 31.12.2021 позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 183292,83 грн. з ПДВ, а відповідач отримав такі послуги, але не оплатив їх.

Претензій і заперечень з боку відповідача не було щодо наданих йому послуг.

На підставі викладеного, позивач з метою захисту своїх порушених прав та інтересів звернувся до суду з позовом у даній справі з вимогами про визнання недійсним договору № 88/2020/Д від 16.03.2020 про надання послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання, укладеного між Комунальною установою Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради і Концерном Міські теплові мережі з моменту його вчинення; застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради на користь Концерну Міські теплові мережі 15713,13 грн. з ПДВ за надані послуги та стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради на користь Концерну Міські теплові мережі заборгованість в сумі 183 292,83 грн. з ПДВ за надані послуги.

Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В частині 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, яким може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За змістом ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов`язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Частина 2 статті 203 ЦК України встановлює, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

За приписами ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, що діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Як встановлено судом, договір № 88/2020/Д укладений між Концерном «Міські теплові мережі» та Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради підписано 16.03.2020.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення від 12.12.2019 № 15 Запорізька обласна рада вирішила: припинити комунальну установу «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради () шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (п. 1 рішення); встановити, що комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради є правонаступником майна та усіх прав і обов`язків комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (п. 2 рішення).

Згідно рішення від 27.02.2020 № 1 Запорізька обласна рада вирішила: створити комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради в результаті перетворення комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради () (п. 1 рішення); встановити, що комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради є правонаступником майна, прав та обов`язків комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (п. 2 рішення).

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-ІУ, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з відомостями розміщеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.02.2020 здійснено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради - №1004349, підстава; рішення щодо реорганізації. Також, 28.02.2020 здійснено запис про державну реєстрацію юридичної особи, що утворена в результаті перетворення - Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради - №0048878, яке є правонаступником Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що з дати внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення (28.02.2020), Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, вже не мала цивільної правоздатності і дієздатності на укладення договору.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 92 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи -це здатність мати цивільні права та обов`язки. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Цивільна дієздатність юридичної особи визначена в ст. 92 ЦК України, як здатність юридичної особи набувати цивільні права і обов`язки.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Недодержання стороною правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою недійсності відповідного правочину (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Тобто, на дату укладення сторонами договору (16.03.2020) вже не існувало Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Суд вважає, що вказані вище обставини свідчать проте, що на дату підписання договору, а саме станом на 16.03.2020 Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради немала цивільної дієздатності, а тому не могла укладати договір №88/2020/Д від 16.03.2020, набувати цивільних прав і обов`язків за таким договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, позовна вимога про визнання недійсним договору № 88/2020/Д від 16.03.2020 про надання послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання, укладеного між Комунальною установою Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради і Концерном Міські теплові мережі з моменту його вчинення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради на користь Концерну Міські теплові мережі 15713,13 грн. з ПДВ за надані послуги суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі^ - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 208 ГК України у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсним» загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п`ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (ч. 5 ст. 216 ЦК України).

Судом встановлено, що у період з 01.01.2020 по 31.03.2020 позивач на виконання умов договору №88/2020/Д від 16.03.2020 надав послуги на загальну суму 15713,13 грн., а Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та відповідач отримали такі послуги.

Відпововідач оплату вищезазначених послуг не здійниснив.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

У даному випадку зобов`язання відповідача виникають з підстав, встановлених ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов^язки попередньої юридичної особи (ст. 108 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.

Оскільки відповідач, згідно з рішеннями Запорізької обласної ради від 12.12.2019 №15 та від 27.02.2020 №1, є правонаступником майна та усіх прав і обов`язків Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, то відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання в сумі 15713,13 грн.

30.07.2020 позивач надіслав відповідачу листа №3324/23 з вимогою оплатити надані послуги за договором №88/2020/Д від 16.03.2020 в семиденний строк з дати отримання даного листа. Вказаний лист був отриманий відповідачем 31.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 30.07.2020 №842. Однак, вимога позивача залишена відповідачем без виконання.

15.01.2021 позивач надіслав відповідачу листа №188/23, два примірника акту здавання-приймання робіт (послуг) за договором №88/2020/Д від 16.03.2020 і рахунок-фактуру №4928/4928 ВІД 31.03.2020 на оплату послуг. Вказаний лист був отриманий відповідачем 21.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 19.01.2021 №922. Але акти здавання-приймання робіт (послуг) не були ним підписані і один примірник не було повернуто позивачу. Також, відповідач не оплатив рахунок позивача.

Виходячі з вищевикладеного суд вважає за можливе застосувати наслідки недійсності вказаного правочину шляхом стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради на користь Концерну Міські теплові мережі 15713,13 грн. з ПДВ за надані послуги.

Таким чином, суд вважає вимога про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради на користь Концерну Міські теплові мережі 15713,13 грн. з ПДВ за надані послуги є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради на користь Концерну Міські теплові мережі заборгованість в сумі 183 292,83 грн. з ПДВ за надані послуги, суд зазначає наступне.

Як зазначив позивач, 05.05.2021 вручив відповідачу лист №2219/23 і два примірника договору з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання від 29.04.2021 №01/2021/Д/, який просив підписати. Вказаний лист був отриманий відповідачем 05.05.2021 і зареєстрований ним за вх. №1106/в, що підтверджується вхідним штампом відповідача. Але вищезгаданий договір не був підписаний відповідачем і один примірник договору не повернутий позивачу.

Судом встановлено, що після закінчення 31.03.2020 строку дії договору від 16.03.2020 №88/2020/Д, у період з 01.04.2020 і по 31.12.2021 позивач продовжив надавати відповідачу- послуги з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання, а відповідач приймав такі послуги.

Згідно калькуляції позивача вартість послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання на 2020 рік становить 5237.71 грн. з ПДВ за 1 календарний місяць.

У період з 01.04.2020 по 31.12.2020 позивач фактично надав відповідачу послуги на загальну суму 47139.39 грн. з ПДВ (9 місяців х 5237,71 грн.).

Згідно калькуляції позивача вартість послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання на 2021 рік становить 11346,12 грн. з ПДВ за 1 календарний місяць.

У період з 01.01.2021 по 31.12.2021 позивач фактично надав відповідачу послуги на загальну суму 136153,44 грн. з ПДВ (12 місяців х 11346,12 грн.)

Таким чином, протягом 01.04.2020 і по 31.12.2021 позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 183292,83 грн. з ПДВ, а відповідач отримав такі послуги, але не оплатив їх. Жодних претензій і заперечень з боку відповідача не було щодо наданих йому послуг.

Частинами 1 та 2 статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать

Частиною 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов"язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч, 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч, 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач надіслав відповідачу листа від 05.01.2022 №33/23 з вимогою оплатити заборгованість в сумі 199005,96 грн. протягом семи днів після отримання вимоги, що підтверджується списком №4 згрупованих поштових відправлень Укрпошти від 05.01.2022 фіскальним чеком Укрпошти 05.01.2022. Відповідач отримав вимогу, але залишив її без виконання і без відповіді. Заборгованість позивачу не оплатив.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Як зазначалося судом вище, 09.08.2022 до суду від відповідача надійшла письмова заява про визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 191 ГПК).

Заява про визнання позовних вимог відповідачем підписана представником Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької міської ради О.С. Бєліковим, повноваження якого підтверджені довіреністю від 11.08.2021.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 6 ст. 236 ГПК України визначено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Представник відповідача, підписавши заяву про визнання позовних вимог, має повноваження на вчинення цих дій і його дії не суперечать інтересам Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня», яке він представляє. Внаслідок цього суд дійшов до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Судовий збір за розгляд позовних вимог у даній справі складає 5466,09 грн.

Отже позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 2733,04 грн. на підставі ухвали суду.

Решта витрат зі сплати судового збору, а саме - в розмірі 2733,04 грн. відповідно до положень статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 191, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ

1. Позов Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя до Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності договору та стягнення суми задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір № 88/2020/Д від 16.03.2020 про надання послуг з технічного обслуговування ділянки трубопроводу та підкачувальних насосів холодного водопостачання, укладеного між Комунальною установою Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради і Концерном Міські теплові мережі з моменту його вчинення.

3. Застосувати наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради (69600, м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 02006716) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) 15 713 (п`ятнадцять тисяч сімсот тринадцять) грн. 13 коп. заборгованості за надані послуги. Видати наказ.

4. Стягнути з стягнення з Комунального некомерційного підприємства Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради (69600, м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 02006716) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) 183 292 (сто вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто дві) грн. 83 коп. заборгованості за надані послуги 2733 (дві тисячі сімсот тридцять три) грн. 04 коп. судового збору. Видати наказ.

5. Повернути позивачу з Державного бюджету України, судовий збір в розмірі 2733,04 грн., що складає 50 відсотків судового збору, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, про що судом буде постановлено відповідну ухвалу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 15 вересня 2022 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.