ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.09.2022 Справа № 914/672/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Стир-Агротех» про відстрочку виконання рішення суду

у справі № 914/672/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-зерно-продукт», Луцький р-н, село Рованці,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стир-Агротех», Львівський р-н, село Тур`я, ,

про стягнення заборгованості

представники сторін:

від позивача: Давидюк М.В.;

від відповідача: Попко О.М.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява (вх.№2794/22 від 02.09.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю «Стир-Агротех» про відстрочення виконання рішення по справі №914/672/22.

Ухвалою суду від 05.09.2022 розгляд заяви призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.09.2022. В судовому засіданні 12.09.2022 розгляд заяв відкладено на 15.09.2022.

Представники позивача проти відстрочення заперечив з підстав викладених у запереченні на клопотання вх. № 18778/22 від 12.09.2022.

Сторони явку уповноважених представників в судове засідання забезпечили.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду та подані матеріали, суд зазначає таке.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі №914/672/20 позов задоволено, вирішено:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стир-Агротех» (80523, Львівська область, Буський район, село Тур`я, вулиця Центральна, 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-зерно-продукт» (45606, Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 5а, ) 5 826 821,11 грн. заборгованості з яких 2 960 035,64 грн. штраф та судовий збір в розмірі 87 402,33 грн.

В частині стягнення 7 000 000,00 грн. основної заборгованості провадження закрито.

В поданій заяві про відстрочення виконання рішення суду в справі №914/672/22 ТОВ «Стир-Агротех» зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану "Президент України видав Указ «Про введення воєнного стану в України» №64 від 24 лютого 2022 року.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573 продовжено дію воєнного стану в Україні до 21.11.2022.

Враховуючи вищезгадані обставини, обороти підприємства у 2022 році, у порівнянні із 2021 роком, суттєво знизилися. Проте, незважаючи на складну, в тому числі фінансову, складову ТОВ «Стир-Агротех» засіяло 1 286,6 га земель, про що свідчать звіти про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2022 року (форма 4-сг). Дані площі посівної належним чином оброблялися та заплановано збір урожаю на вересень-жовтень 2022 року, який в подальшому буде реалізований Відповідачем, а отримані від реалізації кошти будуть скеровані, в тому числі, на погашення боргу перед ТОВ «Волинь-зерно-продукт».

Також, у зв`язку із можливим загостренням ситуації в Україні на осінь-зиму 2022/2023 збір врожаю сільськогосподарської продукції є критично важливим для держави. ТОВ «Стир-Агротех», що функціонує у сфері критичної інфраструктури, потребує вкладання власних коштів у збір посівної продукції, які суттєво перевищують заплановані витрати у зв`язку із економічною ситуацією. Накладення арешту на кошти підприємства унеможливить збір врожаю на 1 286,6 га земель, що призведе до його фізичної втрати, колосальних збитків для підприємства, що в свою чергу призведе до фінансової неспроможності розрахуватися по заборгованості, що виникла перед ТОВ «Волинь-зерно-продукт».

ТОВ «Стир-Агрогех» є підприємством, що здійснює вирощування сільськогосподарської продукції, що в свою чергу підтримує життєво-важливі функції у суспільстві. Збої, переривання та порушення у роботі даного роду підприємств може призвести до негативних наслідків у соціальній та економічній сфері держави.

Боржник зазначає, що дебіторська заборгованість перед ТОВ «Стир-Агротех» складає 1 508 797,00 грн., що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 - 11.08.2022 між ТОВ «Агро-фонд» та ТОВ «Стир-Агротех» на суму 629 144,71 грн. та Актом звіряння взаємних розрахунків за період липень 2017 - березень 2022 між ТОВ «Стир-Агротех» та ТОВ «Агросетон» на суму 879 652,85 грн. Підприємство очікує погашення цих заборгованостей протягом найближчих місяців, кошти з яких також будуть скеровані на погашення боргу перед ТОВ «Волинь-зерно-продукт».

Заборгованість згідно рішення в справі №914/672/22 становить в сукупності 5 826 821,11 грн. Відповідач стверджує, що на дату ухвалення Господарським судом Львівської області рішення в справі №914/672/22 ТОВ «Стир-Агротех» не відмовляється від виконання своїх зобов`язань перед Позивачем.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" проти задоволення заяви про відстрочення виконня вказаної заяви заперечило, подавши заперечення (вх.№18778/22 від 12.09.2022) на клопотання про відстрочку виконання рішення суду.

Зокрема, як вказано у запереченні, відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження необхідності застосування статті 331 Господарського процесуального кодексу України та доказів реальної неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо (пункт 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

В пункті 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, ГПК не вимагає.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Так, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Цей Указ затверджено Законом України "Про затвердження указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24.02.2022.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573 продовжено дію воєнного стану в Україні до 21.11.2022.

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, зокрема беручи до уваги розмір заборгованості, що встановлений рішенням суду у даній справі, суд приймає до уваги доводи ТОВ «Стир-Агротех» з приводу того, що фінансове становище підприємства в силу військової агресії погіршилось, збір врожаю є критично важливим, підприємство підтримує життєво важливі функції у суспільстві, що на думку суду свідчить про існування в даному випадку виняткових обставин, які повинні бути враховані під час розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду.

В даному контексті необхідно звернути увагу, що частину основної суми заборгованості боржником сплачено та в цій частині провадження закрито, що вказує на благі наміри боржника з погашення заборгованості. Левову частину неоплаченої заборгованості складає штраф (2 960 035,64 грн.). Крім того, боржник не відмовляється від своїх зобов`язань щодо оплати по мірі надходження коштів.

Згідно із частиною 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Частиною 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 № 5-пр/2013 вказав, що підставою для застосування відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2018р. у справі №917/138/16 зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суди повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є пропорційність.

Так, згідно із статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Так, в силу приписів частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства і те, що стягнення заборгованості на даному етапі може призвести до неможливості збору врожаю, що призведе до його фізичної втрати та як наслідок до фінансової неспроможності розрахуватись по заборгованості, беручи до уваги винятковість обставин, що пов`язані із введенням в Україні воєнного стану, оцінюючи матеріальні інтереси сторін з огляду на такий принцип господарського судочинства як пропорційність, що включає в себе забезпечення розумного балансу інтересів, суд вважає, що в даному випадку існують обставини, що ускладнюють виконання рішення суду. При цьому, судом при розгляді заяви взято до уваги обгрунтування позивача (стягувача) з урахуванням поданих доказів з приводу його складного матеріального становища та потреби у забезпеченні життєдіяльності підприємства.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, дотримуючись меж виправданої затримки виконання рішення суду, суд вважає за можливе відстрочити виконання рішення суду від 01.08.2022 у справі №914/672/22 до 01.03.2022.

Керуючись ст. ст. 331, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стир-Агротех» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 914/672/22 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі № 914/672/22 до 01.03.2022.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20.09.2022.

Суддя Горецька З.В.