РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2022Справа № 910/4506/22

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА"
доКомунального підприємства "Київпастранс"
простягнення 533 413,97 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" про стягнення заборгованості за договором № 52.21-385 від 10.11.2021 в сумі 464 999,32 грн, пені в сумі 27 762, 69 грн, річних відсотків в сумі 3 820, 41 грн та інфляційних втрат в сумі 36 891,55 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 відкрито провадження у справі № 910/4506/22, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглядаючи дану справу судом враховано, що згідно з ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину) для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду була надіслана за адресою відповідача, яка вказана у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, ухвалу про відкриття провадження у справі представник відповідача отримав 04.07.2022.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, відповідних клопотань про продовження процесуальних строків, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 між Комунальним підприємством «Київпастранс» (як покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина» (як постачальником) було укладено договір № 52.21-285 за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати покупцю: Акумулятори, код 31430000-9 за ДК 021:2015 «Електричні акумулятори» - надалі товар, а покупець оплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації (Додаток 1 до договору), що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.

У розділі 3 договору сторони погодили, що сума цього договору (ціна договору) визначається згідно з Специфікацією і становить 817 895, 75 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 163 579, 15 грн, разом ціна договору становить 981 474, 90 грн з ПДВ.

Розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару. Ведення бухгалтерського обліку, проведення розрахунків, підписання первинних документів, приймання передачі товарів за кількістю і якістю, які передбачені цим договором, виконується філіями або відокремленими підрозділами КП «Київпастранс», перелік яких зазначається в додатку № 4, що є невід`ємною частиною цього договору. Строк поставки товару: до 31 грудня 2021. Поставка товару здійснюється на умовах DDP згідно з Інкотермс 2010 за адресою: місто Київ, філії та відокремлені підрозділи, перелік яких зазначається у додатку № 4 до цього договору. При цьому транспортування товару проводиться за кошти постачальника і вартість такої доставки входить в ціну договору (п.п. 4.1, 4.2., 5.1. договору).

Поставка товару здійснюється окремими партіями за окремою письмовою заявкою покупця із зазначенням необхідних найменувань та кількості товару в межах Специфікації виходячи з їх виробничої необхідності. Надсилання заявки покупцем та її підтвердження постачальником здійснюється в робочі дні, згідно законодавства України на поштову адресу постачальника. Поставка партії товару здійснюється не пізніше 10 календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки або протягом строку визначеного в самій заявці. Порядок приймання передачі товару наведений в додатку № 3, що є невід`ємною частиною договору. Постачальник письмово підтверджує заявку, отриману від покупця протягом 24 годин з моменту її отримання. Асортимент товару який поставляється за цим договором, повинен відповідати технічні специфікації товару згідно з додатком № 2, що є невід`ємною частиною цього договору та вибирається покупцем, виходячи із виробничих потреб в межах надання специфікації. Кількість товару замовляються виходячи із наявності коштів та практичних потреб покупця в межах запланованої ціни договору (п.п. 5.3. 5.5.1., 5.6., 5.6.1. договору).

Відповідно до пункту 10.1. договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021р. включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, які виникли під час дії цього договору.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору він поставив відповідачеві товар, що підтверджується відповідними видатковими накладними. Найменування, кількість та загальна вартість поставленого товару відповідають додатку № 1 до договору в редакції додаткової угоди № 1 від 23.12.2021. Позивач також зазначає, що товар було прийнято уповноваженим представником покупця, що підтверджується відповідними довіреностями, а для оплати товару відповідачеві було надано рахунки. Крім того, позивач своєчасно зареєстрував в єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, як стверджує позивач, що відповідач у процесі виконання умов договору неналежно, не своєчасно та не в повному обсязі виконав свої грошові зобов`язання та не провів повної оплати вартості поставленого товару.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві доводів не спростував.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору № 52.21-285 від 10.11.2021, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наявних у матеріалах справи фактичних даних вбачається, що позивачем поставлено на користь відповідача товар за видатковими накладними:

- № ДМСРНк-01998 від 10.11.2021 на суму 168 252, 84 грн:

- № ДМСРНк-02061 від 18.11.2021 на суму 336 505,68 грн.);

- № ДМСРНк-02248 від 10.12.2021 на суму 252 379,26 грн.);

- № ДМСРНк-02348 від 22.12.2021 на суму 164 246,82 грн.);

- № ДМСРНк-02367 від 23.12.2021 на суму 60 090,30 грн;

- № 9 від 12.01.2022 на суму 92 138,46 грн;

- № 14 від 13.01.2022 на суму 96 144,48 грн.

Товар було прийнято уповноваженим представником Покупця, що підтверджується довіреностями, а саме:

- № 136 від 11.11.2021 року;

- № 139 від 18.11.2021 року;

- № 158 від 10.12.2021 року;

- № 162 від 21.12.2021 року;

- № 8 від 13.01.2022 року.

Для оплати товару Відповідачеві було надано рахунки, а саме:

- рахунок № 9 від 13.01.2022 року;

- рахунок № 18 від 13.01.2022 року;

- рахунок № ДМССчт-07621 від 10.11.2021 року;

- рахунок № ДМССчт-07804 від 18.11.2021 року;

- рахунок № ДМССчт-08287 від 12.10.2021 року;

- рахунок № ДМССчт-08491 від 20.12.2021 року;

- рахунок № ДМССчт-08526 від 22.12.2021 року.

З огляду на положення п. 4.1. договору строк оплати поставленого товару настав.

Наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 464 999, 32 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів оплати на вказану суму, у зв`язку з чим позов в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім наведеного розміру заборгованості позивачем заявлено до стягнення 27 762, 69 грн пені, 36 891, 55 грн інфляційних втрат та 3 820, 41 грн 3% річних.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, однак розрахунок арифметично не правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 3 820,41 грн підлягають частковому задоволенню на суму 3 802,85 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, а розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 36 891,55 грн підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 27 762,69 грн пені.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.3. договору, за порушення термінів оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості поставленого в строк товару, за кожен день прострочення оплати.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені і встановив, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню на суму 27 635,56 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність порушення зобов`язань за договором поставки.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на сторін пропорційно до розміру задоволених вимог згідно з вимогами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" (02088, м. Київ, вул. Першого Травня, 1-А; ) заборгованість в розмірі 464 999,32 грн, пеню в розмірі 27 635,56 грн, 3% річних в розмірі 3 802,85 грн, інфляційні втрати в розмірі 36 891,55 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 999,92 грн. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко