ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2022 р. Справа №926/4682-б/21

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: МАРКА Р.І.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

за участю представників сторін від:

апелянта: Деркач О.Р. (адвокат);

Розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства

«Комерційний банк «Приватбанк» вих. б/н від 02.05.2022 (вх.ЗАГС №01-05/943/22 від 03.05.2022)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 19.04.2022 повний текст- 22.04.2022, суддя Ковальчук Т.І.)

у справі № 926/4682-б/21

за заявою боржника Фізичної особи-підприємця Круглого

Олександра Володимировича, с.Ленківці,

Дністровський район, Чернівецька область

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 16.12.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи Круглого Олександра Володимировича , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Вікнянську Т.В.

20.12.2021 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Круглого О.В. на офіційному веб-порталі судової влади України.

21.01.2022 до Господарського суду Чернівецької області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" з вимогами до боржника на суму 2070025,31 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.04.2022 у цій справі визнано грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до боржника Круглого О.В. на суму 1790229,99 грн, у тому числі 951581,64 грн основного боргу для задоволення у другу чергу, 838648,35 грн пені третьої черги задоволення та 4962,00 грн. витрат по сплаті судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів. Відхилено грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до боржника Круглого О.В. на суму 279795,32 грн.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою АТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати в частині невизнаних вимог АТ КБ «ПриватБанк» і прийняти нове рішення, яким визнати і включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до боржника Круглого О.В. у розмірі 242 550,62 грн.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає наступні обставини:

- суд першої інстанції відмовляючи у визнанні грошових вимог у розмірі 242 550,62 грн посилався на правову позицію, зазначену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425. Однак, така правова позиція не може бути застосована при розгляді справи про неплатоспроможність боржника;

- відсутність відкритого виконавчого провадження, факт пред`явлення чи не пред`явлення до виконавчої служби виконавчого листа, виданого судом, не впливає на дійсність зобов`язання;

- станом на 19.01.2022 заборгованість боржника за кредитним договором від 01.03.2006 №CVX0AU00040055, укладеного між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» не погашена, рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.11.2008 у справі №2-700/08 не виконане;

-АТ КБ «ПриватБанк» зверталося із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо Круглого О.В. на виконання рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.11.2008 до начальника ВДВС Першотравневого МУЮ Чернівецької області №16.0.0.1/1973 від 11.02.2009, однак, у зв`язку із строками зберігання документів у Державній виконавчій службі України, відсутня можливість надати інші документи щодо відкриття виконавчого провадження.

Інші учасники справи, правом наданим ст. 263 ГПК України не скористалися, відзиву на апеляційну скаргу не надали.

Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, учасниками у справі подано не було.

В судове засідання з`явився представник апелянта, яка надала пояснення по суті вимог апеляційної скарги та просила таку задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи,належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників учасників у справі в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників учасників справи, які не з`явилися.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно із ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що предметом даного апеляційного провадження є ухвала Господарського суду Чернівецької області від 19.04.2022 у справі №926/4682-б/21 в частині відхилення грошових вимог АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 242 550,62 грн, суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання судом першої інстанції норм процесуального та правильне застосування норм матеріального права лише у цій частині.

Згідно зі ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що заява кредитора має містити, зокрема, розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування. До заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Обґрунтовуючи грошові вимоги до боржника, зокрема на суму 242 550,62 грн, кредитор зазначав, що такі нараховані на підставі заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.11.2008, яким задоволено позовні вимоги ЗАТ КБ "ПриватБанк", стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 і Круглого О.В. на користь ЗАТ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № СVХ0АU00040055 від 01 березня 2006 року та договором поруки № СVХ0АU00040055 від 01 березня 2006 року в розмірі 57299,08 грн, судові витрати 602,99 грн.

19 грудня 2008 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист про примусове виконання рішення від 24.11.2008 у справі № 2-700/08, яке набрало законної сили 15 грудня 2008 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - протягом трьох років з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнута вищевказаним судовим рішенням заборгованість у сумі 57299,08 грн є гривневим еквівалентом заборгованості солідарних боржників у розмірі 7499,88 євро, яка згідно офіційного курсу, встановленого Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника, становить 242550,62 грн.

Відхиляючи вищевказані грошові вимоги кредитора суд першої інстанції встановив, що кредитором не подано доказів, які б свідчили про пред`явлення даного виконавчого листа від 24.11.2008 до виконання, а зазначений в ньому строк пред`явлення до виконання - протягом трьох років з моменту набрання рішенням законної сили (15.12.2008), закінчився 15.12.2011 року.

Так, на дату видачі виконавчого листа від 24.11.2008 у справі №2-700/ 2008 р. умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначалися Законом України «Про виконавче провадження» в ред. 21.04.1999.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на дату видачі судових наказів) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

05.04.2016 набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2016 року унормовано, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Матеріали справи не містять доказів відкриття виконавчого провадження та/або поновлення строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

При цьому, покликання скаржника в апеляційній скарзі на заяву №16.0.0.1/1973 від 11.02.2009 згідно якої кредитор звертався до виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа судова колегія вважає безпідставними. Оскільки, в силу вимог ст.269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються докази, які не були подані в суді першої інстанції, скаржник не надав доказів неможливості подання такої заяви в суді першої інстанції. Крім того, вказана заява не спростовує висновки суду першої інстанції про пропуск кредитором строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не підтверджує відкриття виконавчого провадження.

Безпідставними є доводи скаржника про те, що при розгляді справи про неплатоспроможність боржника право вимоги кредитора щодо заборгованості яка підтверджена рішенням суду, не може залежати від закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Судова колегія зазначає, що пред`явлення кредитором у справі про банкрутство грошових вимог до боржника на підставі судових рішень із урахуванням того, що закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що кредитор після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Таким чином, при зверненні з апеляційною скаргою у даній справі скаржником не спростовано висновок суду першої інстанції про відхилення грошових вимог АТ КБ «ПриватБанк» до боржника в сумі 242550,62 грн, які заявлені підставі заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.11.2008 та виконавчого листа про примусове виконання рішення від 24.11.2008 у справі № 2-700/08, оскільки строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа закінчився ще 15.12.2011.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України"). Проте це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин апеляційний господарський суд вважає, що надав відповідь на всі істотні, вагомі та доречні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, та дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 269 - 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 19.04.2022 у справі №926/4682-б/21 - без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Повний текст постанови складено 08.09.2022.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Р.І. МАРКО

О.С. СКРИПЧУК