ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.09.2022м. СумиСправа № 920/373/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/373/22 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009; код за ЄДРПОУ ВП 43995469),

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009; код за ),

про стягнення 166103,00 грн

установив:

20.06.2022 позивач звернувся з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 166103,00 грн заборгованості за договорами від 18.02.2021 №6, від 25.05.2021 №12 та від 17.11.2021 №24 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

Ухвалою від 23.06.2022 у справі № 920/373/22 задоволено заяву позивача про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви (вх №1205 від 20.06.2022); відстрочено Головному управлінню Державної податкової служби у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009; код за ЄДРПОУ ВП 43995469) сплату судового збору в сумі 2491,55 грн до ухвалення судового рішення у справі №920/373/22; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №920/373/22; справу №920/231/22 визнано малозначною; постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

Копії ухвали від 23.06.2022 у справі №920/373/22 надіслані учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України на поштові та електронні адреси зазначені у позовній заяві за списком розсилки №1192 від 23.06.2022. Водночас, актом начальника відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) від 24.06.2022 встановлено, що копія зазначеної ухвали не направлена поштою у зв`язку із відсутністю коштів для здійснення поштових відправлень.

15.08.2022 копія ухвал від 23.06.2022 у справі №920/373/22, надіслана відповідачу на адресу, зазначену у позові, що також співпадає з місцезнаходженням відповідача за даними ЄДРПОУ: Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області, вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009, 18.08.2022 повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

06.07.2022 представник позивача подав заяву від 04.07.2022 №1144 (вх №2912), відповідно до якої надав для долучення до матеріалів справи копію договору від 06.12.2021 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 01.12.2020 №20/59/20-Б, так як цей договір зазначений в додатках до позову, але помилково не був поданий разом із позовом. Зазначену заяву з доданим документом долучено до матеріалів справи.

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17, від 10.09.2018 у справі №910/23064/17, від 24.07.2018 у справі №906/587/17).

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Відповідач ні аргументованих заперечень щодо позовних вимог, ні доказів сплати заборгованості не подав.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, враховуючи принцип незмінності складу суду, передбачений ст.32 ГПК України, розгляд справи в зв`язку з тимчасовою відсутністю коштів на відправлення поштової кореспонденції для належного повідомлення учасників справи про розгляд судом зазначеної справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01.12.2020 між Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Полтавській та Сумській областях (код за , орендодавець п. 3.1. розділу І «Змінювані умови договору»), Головним Управлінням ДФС у Сумській області (код за , орендар - п. 3.2. розділу І «Змінювані умови договору») та Головним управлінням ДПС у Сумській області (код за , балансоутримувач - п. 3.3. розділу І «Змінювані умови договору») укладено договір №20/59/20-В оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі договір оренди від 01.12.2020).

Відповідно до п. 4.1. розділу І «Змінювані умови договору» договору оренди від 01.12.2020 об`єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 918,9 м2, розміщені за адресою; АДРЕСА_1 , на першому, другому, третьому, четвертому поверхах, сходові клітини та підвал п`ятиповерхової адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Головного управління ДПС у Сумській області.

Пунктом 7 розділу І «Змінювані умови договору» договору оренди від 01.12.2020 передбачено, що цільове призначення майна - розміщення працівників Головного управління ДФС у Сумській області.

Пунктом 9.2 розділу І «Змінювані умови договору» договору оренди від 01.12.2020 визначено, що витрати на утримування орендованого майна, надання комунальних послуг орендарю та податку на землю компенсуються орендарем балансоутримувачу.

Згідно з п. 12.1. розділу І «Змінювані умови договору» договору оренди від 01.12.2020 строк дії договору складає 5 років з дати набрання чинності цим договором.

01.12.2020 між балансоутримувачем та орендарем підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності.

18.02.2021 між Головним управлінням ДПС у Сумській області (балансоутримувач) та Головним управлінням ДФС у Сумській області (орендар) укладено договір №6 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю (далі договір № 6 від 18.02.2021).

Відповідно до п. 1.1. договору №6 від 18.02.2021 предметом даного договору є відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та експлуатацію орендованого майна за споживання електроенергії з врахуванням розподілу, спожитий природний газ, за послуги з водопостачання та водовідведення пропорційно займаній площі, кількості користувачів та за кількістю джерел електрообладнання.

Пунктом 2.1. договору №6 від 18.02.2021 визначено, що обсяг відшкодування фактично понесених витрат відповідно до тарифів, діючих у 2021 рік становить 97713,41 грн, з яких: за споживання електроенергії; за споживання природного газу; за водопостачання та водовідведення.

Згідно з п. 3.1.2. договору №6 від 18.02.2021 балансоутримувач зобов`язується надавати орендарю для розгляду та оплати рахунки за розрахунковий період з відшкодування витрат, зазначених в пункті 2.1. цього договору до 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати балансоутримувачу відшкодування вартості фактичних витрат за споживання електроенергії з врахуванням розподілу, спожитий природний газ, за послуги з водопостачання та водовідведення на умовах цього договору до 30 числа місяця, наступного за звітним місяцем (п. 3.2.2 договору №6 від 18.02.2021).

Пунктом 8.1. договору №6 від 18.02.2021 визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2021. Умови даного договору розповсюджуються на правовідносини, які виникли з 01.01.2021 (ч. 3. ст. 631 ЦКУ).

25.05.2021 між Головним управлінням ДПС у Сумській області (балансоутримувач) та Головним управлінням ДФС у Сумській області (орендар) укладено договір №12 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю (далі договір № 12 від 25.05.2021).

Відповідно до п. 1.1. договору № 12 від 25.05.2021 предметом даного договору є відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та експлуатацію орендованого майна.

Пунктом 2.1. договору № 12 від 25.05.2021визначено, що обсяг відшкодування фактично понесених витрат відповідно до тарифів, діючих у 2021 рік становить 66460,79 грн, з яких: послуги з прибирання приміщень; послуги з компенсації телефонного зв`язку та передачі даних; послуги доступу до мережі інтернет.

Згідно з п. 3.1.1. договору № 12 від 25.05.2021 балансоутримувач зобов`язується надавати орендарю для розгляду та оплати рахунки за розрахунковий період з відшкодування витрат, зазначених в пункті 2.1. цього договору до 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати балансоутримувачу відшкодування вартості фактичних витрат за споживання електроенергії з врахуванням розподілу, спожитий природний газ, за послуги з водопостачання та водовідведення на умовах цього договору до 30 числа місяця, наступного за звітним місяцем (п. 3.2.1 договору № 12 від 25.05.2021).

Пунктом 8.1. договору № 12 від 25.05.2021 встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2021. Умови даного договору розповсюджуються на правовідносини, які виникли з 01.01.2021 (ч. 3. ст. 631 ЦКУ).

17.11.2021 між Головним управлінням ДПС у Сумській області (балансоутримувач) та Головним управлінням ДФС у Сумській області (орендар) укладено договір №24 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю (далі договір №24 від 17.11.2021).

Відповідно до п. 1.1. договору №24 від 17.11.2021 предметом даного договору є часткове відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та експлуатацію орендованого майна у 2021 році.

Пунктом 2.1. договору №24 від 17.11.2021 визначено, що обсяг відшкодування фактично понесених витрат відповідно до тарифів, діючих у 2021 рік становить 48400,14 грн, з яких: за постачання електроенергії за період червень - серпень 2021 року; за водопостачання та водовідведення за період травень - листопад 2021 року; послуги з поводження з ТВП квітень - травень 2021 року.

Згідно з п. 3.1.1. договору №24 від 17.11.2021 балансоутримувач зобов`язується надавати орендарю для розгляду та оплати рахунки за розрахунковий період з відшкодування витрат, зазначених в пункті 2.1. цього договору до 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати балансоутримувачу відшкодування вартості фактичних витрат за споживання електроенергії з врахуванням розподілу, спожитий природний газ, за послуги з водопостачання та водовідведення на умовах цього договору до 30 числа місяця, наступного за звітним місяцем (п. 3.2.1 договору №24 від 17.11.2021).

Пунктом 8.1. договору №24 від 17.11.2021 визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2021. Умови даного договору розповсюджуються на правовідносини, які виникли з 01.01.2021 (ч. 3. ст. 631 ЦКУ).

Між сторонами зазначених договорів укладено додаткові угоди, а саме:

1)23.11.2021 та 28.12.2021 між балансоутримувачем та орендарем укладено додаткові угоди №1, № 2 та №3 до договору №12 від 25.05.2021, за якими були внесені зміни до п. 2.1. договору №12 від 25.05.2021.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №3 від 28.12.2021 до договору №12 від 25.05.2021 сторони дійшли згоди викласти пункт 2.1 розділу 2 «Визначення розміру відшкодування витрат та умови оплати», у відповідній редакції: « 2.1. Обсяг відшкодування фактично понесених витрат відповідно до тарифів, діючих у 2021 рік становить 105293,63 грн, з яких послуги з прибирання приміщень; послуги з компенсації телефонного зв`язку та передачі даних; послуги доступу до мережі інтернет»;

2)14.12.2021 між орендарем та балансоутримувачем укладено додаткову угоду №1 до договору №24 від 17.11.2021, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти пункт 2.1 розділу 2 «Визначення розміру відшкодування витрат та умови оплати», у відповідній редакції: «2.1. Обсяг відшкодування фактично понесених витрат відповідно до тарифів, діючих у 2021 рік становить 83450,14 грн, з яких: за постачання електроенергії за період червень - грудень 2021 року; за водопостачання та водовідведення за період травень - грудень 2021 року; послуги з поводження з ТВП квітень - жовтень 2021 року».

17.11.2021 відповідно до акту про зміну сторони у договорі оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, змінено сторону у договорі оренди від 01.12.2020. Головне управління ДПС у Сумській області () як попередній балансоутримувач передав новому балансоутримувачу Головному управлінню ДПС у Сумській області () оригінал договору оренди разом із матеріалами за договором (у тому числі з архівною справою).

06.12.2021 внесено зміни до договору оренди від 01.12.2020 шляхом викладення пунктів 3.3, 15 розділу І «Змінювані умови договору» в новій редакції в зв`язку зі зміною балансоутримувача. Новим Балансоутримувачем за договором стало Головне управління ДПС у Сумській області, код за .

Як зазначає позивач, станом на 01.02.2022 заборгованість відповідача перед позивачем є наступною:

-за договором №6 від 18.02.2021 126704,00 грн за споживання природного газу;

-за договором №12 від 25.05.2021 20081,00 грн за послуги з телефонного зв`язку та передачі даних, 1295,00 грн за послуги доступу до інтернету, 15558 грн за послуги з прибирання приміщення;

-за договором №24 від 17.11.2021 - 1377,00 грн за постачання електроенергії, 1088,00 грн за вивіз сміття.

22.02.2022, у зв`язку із несвоєчасною оплатою витрат за договорами №6 від 18.02.2021, № 12 від 25.05.2021, №24 від 17.11.2021 позивач надіслав відповідачу претензію, в якій зазначив, що загальна сума заборгованості за зазначеними договорами становить 166103,00 грн. Водночас, позивач у претензії підтвердив, що 29.12.2021 ГУ ДПС у Сумській області отримано лист від ГУ ДФС у Сумській області №1186/1/18-97-08 від 29.12.2021, яким відповідач визнав заборгованості та зазначив про вжиття орендарем заходів протягом 2021 року щодо недопущення кредиторської заборгованості по відшкодуванню витрат на утримання майна. Станом на 01.02.2022 Головне управління ДФС у Сумській області не оплатило заборгованість що виникла у 2021 році. Також за 2022 рік січень-лютий не сплачує витрати на утримання орендованого майна. Враховуючи вище наведене запропоновано відповідачу сплатити заборгованість в сумі 166103,00 грн протягом 10 днів з дати отримання даної претензії.

Відповідач не виконав належним чином умови договорів №6 від 18.02.2021, №12 від 25.05.2021, №24 від 17.11.2021, у зв`язку з чим позивач звернувся з позов щодо стягнення з відповідача 166103,00 грн.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з оренди майна, що регулюються главами 19-20 розділу ІV ГК України та главою 58 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання відповідачем п. 3.2.2. договору №6 від 18.02.2021, п. 3.2.1. договору № 12 від 25.05.2021 та договору №24 від 17.11.2021.

Відповідач ні аргументованих заперечень, ні доказі сплати позивачу витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна не подав.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 166103,00 грн витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна за договорами №6 від 18.02.2021, №12 від 25.05.2021 та №24 від 17.11.2021 є законними, обґрунтованими та такими, що задовольняються судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 78 даного Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 166103,00 грн витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна за договорами №6 від 18.02.2021, №12 від 25.05.2021 та №24 від 17.11.2021, у зв`язку з чим позов задовольняється судом.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, звертаючись до суду з позовом про стягнення 166103,00 грн позивач мав сплатити 2491,55 грн.

Водночас, разом із позовною заявою позивачем подано заяву про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви (вх №1205 від 20.06.2022).

Відповідно до пунктів 1-2 резолютивної частини ухвали від 23.06.2022 у справі №920/373/22 задоволено заяву позивача про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви (вх №1205 від 20.06.2022); відстрочено Головному управлінню Державної податкової служби у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009; код за ЄДРПОУ ВП 43995469) сплату судового збору в сумі 2491,55 грн до ухвалення судового рішення у справі №920/373/22.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 2491,55 грн покладається на відповідача.

Разом з тим, враховуючи п. 2 резолютивної частини ухвали від 23.06.2022 у справі №920/373/22, яким відстрочено позивачу сплату судового збору в сумі 2491,55 грн до ухвалення судового рішення у справі №920/373/22, судовий збір в сумі 2491,55 грн стягується відповідача в дохід держбюджету, а не відшкодовується позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009; код за ) на користь Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009; код за ЄДРПОУ ВП 43995469) 166103,00 грн (сто шістдесят шість тисяч сто три грн 00 коп.) заборгованості за договорами від 18.02.2021 №6, від 25.05.2021 №12 та від 17.11.2021 №24 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

3. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009; код за ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача UA3018540, код класифікації доходів бюджету- 22030101) 2491,55 грн (дві тисячі чотириста дев`яносто одна грн 55 коп.) судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 13.09.2022.

Суддя В.Л. Котельницька