ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2022 р. Справа № 917/1803/21

м. Полтава

за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб", вул. Петровського, 41, м. Решетилівка, Полтавської області,38400

до Решетилівської міської ради, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка, Полтавської області,38400

про визнання недійсним рішення Решетилівської міської ради та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засідання Олійник Н. І.

Учасники справи згідно протоколу судового засідання

Обставини справи: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» звернулося з позовом до Решетилівської міської ради в якому просить:

- визнати недійсним та скасувати пункт 7 рішення тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 року № 889-30-VII « Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «Хлібороб»;

- визнати укладеною додаткову угоду між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» та Решетилівською міською радою про поновлення договору оренди землі № 5 від 10.02.2010 року, що зареєстрований за № 21 від 15.03.2010 року, виклавши в судовому рішенні зміст такої угоди в редакції позивача, проект якої додано до позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.11.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1803/21, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.12.2021 року на 09:50 год.

17.12.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№14177).

21.12.2021 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№14222) в зв`язку із неможливістю забезпечити явку в судове засідання повноважного представника.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року продовжено підготовче провадження у справі на 30 днів, розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 15.02.2022 року на 14:00 год.

21.01.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№755).

15.02.2022 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів (вх.№1745).

Ухвалою суду від 15.02.2022 року підготовче засідання відкладено на 22.03.2022 року на 9:45 год.

Судове засідання 22.03.2022 року не відбулося у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 29.03.2022 року призначено розгляд справи на 21.06.2022 року на 14:00год.

15.06.2022 року від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх.№3821), а саме листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 27.01.22 року № 29-16-0.331-376/2-22.

В судовому засіданні 21.06.2022 року задоволено клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.09.2022 року на 10:00 год.

У судове засідання 01.09.2022 року представники сторін не з`явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі СТОВ «Хлібороб» та його представника. Від відповідача до суду клопотань не надходило.

Враховуючи те, що сторони в підготовчому провадженні надали суду заяви по суті справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про розгляд справи № 917/1803/21 по суті.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні 01.09.2022 р. ухвалено рішення по справі № 917/1803/21.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (далі - позивач), відповідно до договору оренди землі № 5 від 10.02.2010 року, зареєстрованого Решетилівським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 15.03.2010 року за №21, є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,34 га, що знаходиться на території Решетилівської селищної ради.

Згідно з пунктом 8 договору його укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

На виконання умов договору, бажаючи скористатися переважним правом його поновлення, СТОВ «Хлібороб», як орендар, що належно виконував умови договору оренди протягом всього строку його дії, за 30 днів до закінчення строку договору, а саме: 05.02.2020 року надіслав на адресу Решетилівської міської ради (далі - відповідач) клопотання № 32 від 04.02.2020 року, в якому просив поновити договір оренди землі № 5 від 10.02.2010 року, та до якого додано проект додаткової угоди із зазначенням строку користування - 7 (сім) років, та розміру орендної плати - 12 (дванадцять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

На підтвердження належного виконання орендарем обов`язків за умовами договору оренди, а саме: щодо сплати орендної плати, позивачем надано копії платіжних доручень про сплату орендної плати та податкових декларацій за 2020 рік та 2021 рік, копію листа ГУ ДПС у Полтавській області № 17726/10/16-31-10-01-15 від 18.05.2020 року про відсутність у СТОВ «Хлібороб» заборгованості станом на 14.05.2020 року.

Крім того, позивач зазначає, що з моменту укладення вказаного договору оренди землі по даний час будь-яких претензій, звернень чи вимог щодо неналежного виконання орендарем його умов від орендодавця на адресу СТОВ «Хлібороб» не надходило.

За результатами розгляду клопотання позивача Решетилівська міська рада прийняла рішення «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «Хлібороб» № 889-30-VII від 19.02.2020 року, у пункті 7 якого відмовила позивачу в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого Решетилівським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 15.03.2010 року за № 21, площа земельної ділянки 7,4109 га, у зв?язку з неналежним виконанням орендарем своїх обов?язків за договором (зміна меж, площі) та пункту 37 договору оренди (перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору), про що направила орендарю лист-повідомлення від 21.02.2020 року.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 20.04.2020 року земельна ділянка площею 7,4109 га з кадастровим номером 532455100:00:007:0082 належить до земель комунальної власності, власником земельної ділянки зазначено територіальну громаду в особі Решетилівської міської ради.

У зв`язку із викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на частини 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваним рішенням Решетилівської міської ради порушено переважне право позивача на поновлення договору оренди землі №5 від 10.02.2010 року.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що переважне право СТОВ «Хлібороб» на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним, оскільки Решетилівською міською радою 21.02.2020 року, тобто до закінчення дії договору оренди землі, повідомлено орендаря про відсутність наміру продовжувати договір оренди шляхом прийняття відповідного рішення №889-30-VII від 19.02.2020 року, яким відмовлено СТОВ «Хлібороб» в поновленні договору оренди землі.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно частини 12 статті 33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що з метою реалізації свого переважного права на поновлення дії договору, позивачем було здійснено всі передбачені законом дії. А відповідач визначених законом дій не здійснив, а саме не звернувся до СТОВ «Хлібороб» з метою узгодження з орендарем істотних умов договору або не надав обгрунтованих заперечень проти поновлення договору (з посиланням, в чому саме запропоновані позивачем умови договору чи клопотання не відповідають закону). А тому, Решетилівська міська рада порушила процедуру поновлення договору оренди та прийняла незаконне рішення, чим порушила переважне право позивача, передбачене законодавством.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі", об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на час поновлення позивачем договору оренди) регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі - повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Наведені положення встановлюють порядок врегулювання розбіжностей щодо умов договору, при цьому прямо передбачають можливість усунути в межах встановленого терміну розбіжності, що виникли під час відповідного листування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин на права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Згідно з частиною 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначається, що підставами для відмови СТОВ «Хлібороб» у поновленні договору оренди землі, зареєстрованого Решетилівським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 15.03.2010 року за номером 21, площа земельної ділянки 7,4109 га, є неналежне виконання орендарем своїх обов`язків за договором (зміна меж та площі) та посилання на пункт 37 договору оренди.

Відповідно до п.2 наданого позивачем договору оренди землі, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,34 га. Згідно із доданого до позовної заяви витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площа земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0082 становить 7,4109 га. В цьому ж витязі зазначається, що документацією на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки є технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель від 28.02.2018 та зазначається дата державної реєстрації 04.04.2018 року.

Відповідно до наданого позивачем листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 27.01.2022 року № 29-16-0.331-376/2-22, за даними Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 532455100:00:007:0082 площею 7,4109 га здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 28.02.2018 року, що проводилася відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності від 15.03.2018 року № 45 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад».

Тобто, у зв`язку із інвентаризацією, межі спірної земельної ділянки не змінилися. Після проведення обмірів, площа спірної земельної ділянки підлягала уточненню, з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1115 від 23.12.2015 року «Про внесення змін до Порядку ведення Державного земельного кадастру», відповідно до якої, відомості про значення площі об`єкта Державного земельного кадастру вносяться до нього з точністю до чотирьох значущих цифр після коми.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач фактично визнає той факт, що земельна ділянка, яка передавалась в оренду позивачу за договором оренди землі № 5 від 10.02.2010 р. зареєстрована в Державному земельному кадастрі 04.04.2018 р. з кадастровим номером :00:007:0082 площею 7,4109 га.

У матеріалах справи відсутні докази того, що після отримання земельної ділянки з кадастровим номером 532455100:00:007:0082 у комунальну власність, Решетилівська міська рада зверталася до СТОВ «Хлібороб» з пропозицією укласти додаткову угоду про розірвання договору оренди землі № 5 від 10.02.2010 у зв`язку із неналежним виконання умов договору оренди землі або про зміну його умов.

Відповідно до п. 37 договору оренди землі № 5 від 10.02.2010 року, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов договору або його розірвання. Проте, даний пункт договору не може бути підставою для відмови у поновленні його дії, так як не містить положень щодо відмови в поновленні договору оренди землі з підстав зміни власника земельної ділянки - орендодавця.

Отже, будь-яких застережень щодо позбавлення орендаря переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк з підстав переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи ні договір, а ні будь-який нормативно-правовий акт не містять, так само як і не містять аналогічної підстави для відмови орендодавцем орендарю в поновленні договору оренди землі на новий строк.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, СТОВ «Хлібороб» для реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі виконав всі вимоги, передбачені частинами 1 - 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» і як добросовісний орендар вчасно подав клопотання про поновлення договору з проектом додаткової угоди.

Відповідно до частини 3 статті 19 Закону України «Про оренду землі» при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні з клопотанням про зміну умов договору в частині строку дії договору обрано найменший строк, що передбачений Законом.

Згідно з п.п. 288.5.2 п. 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Звертаючись з проектом додаткової угоди, позивач запропонував максимально можливий розмір, дозволений чинним законодавством - 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Тому, приймаючи рішення про відмову в поновленні договору оренди землі, Решетилівська міська рада діяла протиправно, оскільки орендарем запропоновано змінені умови, що максимально відповідають оптимальному для орендодавця варіанту у визначених законодавством межах (постанова КГС від 23.07.2019 у справі № 912/2116/18).

Відповідач визначених Законом дій не вчинив, а саме, не звернувся до СТОВ «Хлібороб» з метою узгодження з орендарем істотних умов договору та не надав заперечень щодо поновлення договору на 7 років та щодо розміру орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як встановлено судом, всупереч частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відповідачем не вчинялися будь-які дії щодо узгодження з орендарем істотних умов договору у випадку його незгоди із запропонованими позивачем змінами щодо терміну дії договору та розміру орендної плати.

Також матеріали справи містять докази сплати позивачем орендної плати та відсутності заборгованості з орендної плати станом на дату приймання оскаржуваного рішення Решетилівською міською радою 19.02.2020 року, що підтверджується листом ГУ ДПС у Полтавській області № 41900/6/16-31-13-09 від 07.12.2021 року.

Аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують викладених обставин.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16, від 09.07.2019 у справі № 908/2315/18.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про відмову в поновленні договору оренди землі, відповідач діяв протиправно, всупереч приписам ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" щодо обов`язку узгодження істотних умов договору, у зв`язку з чим дії відповідача під час процедури поновлення з позивачем договору оренди землі № 5 від 10.02.2010 року не можна визнати добросовісними.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, враховуючи встановлення факту своєчасного звернення позивачем до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди землі з наданням проекту додаткової угоди та факту порушення відповідачем процедури реалізації переважного права позивача на поновлення вказаного договору відповідно до вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі", а також те, що станом на час розгляду спору позивач продовжив належне користування відповідною земельною ділянкою (сплачувати орендну плату), суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним пункту 7 рішення Решетилівської міської ради від 19.02.2020 № 889-30-VII «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «Хлібороб» та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі № 5 від 10.02.2010 у редакції, викладеній в резолютивній частині рішення суду.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати пункт 7 рішення тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 року № 889-30-VII «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «Хлібороб».

3.Визнати укладеною додаткову угоду між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» та Решетилівською міською радою про поновлення договору оренди землі № 5 від 10.02.2010 року, що зареєстрований за № 21 від 15.03.2010 року, виклавши в судовому рішенні зміст такої угоди в редакції позивача, проект якої додано до позовної заяви:

Додаткова угода

про поновлення договору оренди землі від 10.02.2010 року № 5, що зареєстрований за № 21 від 15.03.2010 року

м.Решетилівка 05.02.2020 року

Сторони Додаткової угоди до Договору:

Орендодавець Решетилівська міська рада в особі секретаря міської ради Дядюнової Оксани Анатоліївни з одного боку, та

Орендар СТОВ «Хлібороб» в особі директора Лукаша Миколи Сергійовича, що діє на підставі Статуту підприємства, з другого, -

уклали цю Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 10 лютого 2010 року № 5, та узгодили (змінили) його наступні істотні умови:

Строк дії договору

8. Договір поновлено на 7 (сім) років. Після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Прикінцеві положення

40. Ця Додаткова угода набирає чинності після підписання її сторонами.

Цю Додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря.

Інші умови Договору оренди землі від 10 лютого 2010 року № 5, що зареєстрований за №21 від 15.03.2010 року, залишаються без змін.

Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 10 лютого 2010 року№5, що зареєстрований за № 21 від 15.03.2010 року.

Реквізити сторін:

Орендодавець

Решетилівська міська рада

,

Місцезнаходження юридичної особи: 38400, Полтавська обл.,

м. Решетилівка, вул. Покровська, 14 тел/факс (05363) 2-13-80,

E-mail:

Орендар

Сільськогосподарське товариство з обмеженою

відповідальністю «Хлібороб»

р/р НОМЕР_1

в AT «Райффайзен Банк «Аваль» МФО 380805

Код

Місцезнаходження юридичної особи:

38400, Полтавська область,

м. Решетилівка, вул. Петровського 41,

тел/факс 05363-2-11-07,

E-mail:

Підписи сторін:

Орендодавець Орендар

____________________ _____________________

4.Стягнути з Решетилівської міської ради (38400, Полтавська область, м.Решетилівка, вул. Покровська, 14, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (38400, Полтавська область, м. Решетилівка, вул. Петровського, 41, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 540,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.