ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" вересня 2022 р. Cправа № 902/664/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" (вул. Георга Отса, 6, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50085)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Паніро-В" (вул. Стельмаха, буд. 43А, кв. 77, м. Вінниця, 21029)

про стягнення 63 243,68 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паніро-В" про стягнення 63 243,68 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №010721/К від 01.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паніро-В" 63 243,68 грн - основного боргу.

Ухвалою суду від 01.08.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/664/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі, яка направлялася на адресу місцезнаходження відповідача згідно відомостей, що містяться в ЄДРЮОФОП, повернуто на адресу суду із відміткою поштового відділення причин повернення: "за закінченням терміну зберігання". При цьому таку ухвалу також направлено на адреси електронної пошти позивача та відповідача, зазначені у позовній заяві.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день прославлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац третій підпункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яка стосується попередньої редакції ГПК України та на даний час є чинною).

Окрім того, суд зазначає, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі №902/664/22 офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, доступ до якого є безоплатним та цілодобовим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про судове провадження у даній справі.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

01.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Паніро-В" (Покупець, відповідач) укладено Договір поставки №010721/К (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю хлібобулочну продукцію, згідно представленої Покупцем специфікації. Покупець зобов`язується прийняти продукцію і оплатити її на умовах, визначений цим Договором.

Ціна, кількість, асортимент, термін поставки товару обумовлюються в додатках до даного Договору, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього Договору та є його невід`ємною частиною (п. 1.2. Договору).

Пунктом 2.3. Договору сторони погодили, що розрахунок за фактично поставлену продукцію згідно видаткових накладних Покупець здійснює в національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника на протязі 7 (семи) календарних днів з моменту поставки продукції шляхом безготівкового розрахунку або внесення грошових коштів до каси Постачальника. За угодою сторін допускаються інші види взаєморозрахунків, що не суперечать чинному законодавству України.

Згідно із п. 2.4. Договору до повного виконання своїх зобов`язань, що витікають з цього Договору, всі грошові кошти, що поступають на розрахунковий рахунок Постачальника, направляються, незалежно від призначення платежу, на погашення заборгованості Покупця по раніше відвантаженій продукції.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, якщо сторони не дійшли спільної згоди щодо його припинення. В подальшому термін дії цього Договору автоматично продовжується після закінчення кожного разу ще на наступний термін на тих же умовах, в разі, якщо жодна із сторін не повідомить іншу Сторону в письмовій формі про свій намір змінити або призупинити дію Договору за 30 календарних днів до закінчення цього Договору. Закінчення строку дії цього Договору або його розірвання не звільняє сторону від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору та від обов`язку сплатити заборгованість (п.п. 8.1., 8.2. Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу Товар (сухарі панірувальні опт.) кількістю 5 010 кг на загальну суму 65 130 грн з ПДВ, що підтверджується обопільно підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №62089 від 17.02.2022 та відповідною товаро-транспортною накладною (а.с. 16-17, т. 1).

Асортимент та ціна поставленого Товару відповідають Специфікації до Договору від 11.11.2021 (а.с. 13, т. 1).

За результатами звірки взаєморозрахунків між сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період лютого 2022 року (а.с. 18, т. 1), відповідно до якого станом на 28.02.2022 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" за Договором склала 93 243,68 грн.

Відповідно до підписаного позивачем в односторонньому порядку Акті звірки взаємних розрахунків за період: 01.02.2022 - 12.07.2022 за Договором №010721/К від 01.07.2021 (а.с. 19, т. 1) станом на 12.07.2022 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" за таким Договором склала 63 243,68 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" зазначає, що поставка Товару позивачем на адресу відповідача носила періодичний характер (по заявці), Покупець при попередньому розрахунку за товар перерахував авансові кошти в розмірі 1 886,32 грн, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" відрахувало із суми поставки за видатковою накладною №62089 від 17.02.2022, тому розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 63 243,68 грн (65 130 грн - 1 886,32 грн).

Окрім того, факт здійснення господарських операцій щодо поставки Товару відповідачу, відображених в актах звірки, підтверджується реєстрацією Товариством з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" податкової накладної на загальну суму 195 390 грн (в.т.ч. ПДВ 32 565 грн), що включає поставку за видатковою накладною №62089 від 17.02.2022 (а.с. 20-21, т.1).

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати за поставлений Товар за Договором слугувало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" із відповідним позовом до суду про стягнення 63 243,68 грн - основного боргу.

З огляду на встановлені обставини, суд враховує таке.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений між сторонами Договір поставки №010721/К від 01.07.2021.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що останнім не виконано обов`язку щодо сплати вартості переданого за Договором Товару на загальну суму 63 243,68 грн. При цьому за змістом п. 2.3. Договору відповідач зобов`язувався сплатити вартість поставленої продукції протягом 7 (семи) календарних днів з моменту поставки.

Зокрема, суд враховує, що підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (постанова ВС КГС від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17).

Слід зазначити, що в обопільно підписаному сторонами Акті звірки взаємних розрахунків за період лютого 2022 року (а.с. 18, т. 1) сторони підтвердили здійснення поставки товару 17.02.2022 на суму 65 130 грн. При цьому позивачем в односторонньому порядку складено Акт звірки взаємних розрахунків за період: 01.02.2022 - 12.07.2022 за Договором №010721/К від 01.07.2021 (а.с. 19, т. 1), відповідно до якого станом на 12.07.2022 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" за таким Договором склала 63 243,68 грн.

Беручи до уваги відображення позивачем зменшення суми заборгованості, суд враховує позицію, викладену у постанові КГС ВС від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

Враховуючи вищевикладене, за сукупністю доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість основного боргу у заявленій позивачем сумі 63 243,68 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву, власного контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості.

В силу приписів ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 2 481 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паніро-В" (вул. Стельмаха, буд. 43А, кв. 77, м. Вінниця, 21029; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхліб" (вул. Георга Отса, 6, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50085; ) 63 243,68 грн - основного боргу та 2 481 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно із приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; відповідача - .

Повне рішення складено 21 вересня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Георга Отса, 6, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50085;

3 - відповідачу - вул. Стельмаха, буд. 43А, кв. 77, м. Вінниця, 21029.