УХВАЛА

м. Київ

19.09.2022Справа № 910/9168/22

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛОГ - 93"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОКАРД-УКРАЇНА"

про стягнення 1 628 217,26 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОЛОГ - 93" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОКАРД-УКРАЇНА" про стягнення боргу у сумі 1 628 217,26 грн за договором оренди нежитлового приміщення від 01.09.2021.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку, що матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Стаття 30 Господарського процесуального кодексу України визначає розширений перелік спорів, до яких застосовуються правила виключної підсудності.

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 по справі №911/2390/18 надала висновок щодо застосування приписів ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України спори, зокрема, зазначила таке.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Судом враховано, що за приписами ч. 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що в даному випадку позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОКАРД-УКРАЇНА" боргу у сумі 1 628 217,26 грн на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2021, підпадає під виключну підсудність, яка врегульована приписами ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Як вбачається із матеріалі в позовної заяви, місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу якого виник спір, є: місто Черкаси, вул. Припортова, 34.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу якого виник спір, є місто Черкаси, суд дійшов висновку, що за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Черкаської області.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Підсумовуючи вище наведене, суд передає справу №910/9168/22 на розгляд Господарському суду Черкаської області.

За таких обставин, оскільки правила виключної підсудності поширюються на спір щодо стягнення боргу за оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: місто Черкаси, вул. Припортова, 34, суд дійшов висновку про те, що спір у справі №910/9168/22 не належать до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, тому підлягає передачі на розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Керуючись ч. 3 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛОГ - 93" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОКАРД-УКРАЇНА" про стягнення 1 628 217,26 грн з доданими до неї матеріалами передати до Господарського суду Черкаської області (18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 19.09.2022.

Суддя О.В. Гулевець