СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Харків Справа № 922/1281/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Абісова А.В. (вх. №3293Х/1-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі №922/1281/19, постановлену в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Аріт К.В.), повний текст якої складено 11.10.2021 року

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків

про стягнення 81824395,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року у справі №922/1281/19 в позові відмовлено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (колишня назва-ПАТ "Харківгаз") на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 75048686,10 грн, з яких 14306030,04грн. 3% річних, 60742656,06 грн. інфляційних, та 616674,08 грн. судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 року у справі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" залишено без задоволення; апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року у справі залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про відстрочення виконання судового рішення задоволено частково; відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року у справі №922/1281/19 на один рік з дня ухвалення рішення - до 12.05.2022 року; в решті заяви відмовлено.

Представник Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвокат Абісов А.В. з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 року, суддею - доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д.

Апелянт в обґрунтування апеляційної скарги вказує на таке.

Надаючи відстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції повинен був встановити цілий ряд обставин.

Саме боржником порушено зобов`язання, при цьому боржником під час розгляду справи не доведено, що порушення зобов`язання сталося внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності, а відтак викладені обставини не можуть бути виключними обставинами для надання відстрочки.

Звіти про фінансові результати відображають дані лише за конкретну дату і не показують проміжні дані щодо ведення господарської діяльності на сьогоднішній день.

Посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 року №906/434/17, від 27.06.2018 року у справі №813/8842/13-а та від 30.10.2018 року у справі №910/31771/15.

Господарський суд першої інстанції не врахував, що збитковість діяльності боржника не може бути достатньою для надання відстрочки виконання судового рішення.

На підтвердження свого фінансового стану боржником не надано: довідок про рух коштів з банківських установ, в яких відкриті рахунки боржника, документів щодо відсутності коштів на усіх банківських рахунках; доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення; доказів на підтвердження наявності у нього реальної можливості виконання рішення у справі, з умовою виконання строком на один рік.

Поза увагою місцевого господарського суду залишилось те, що заявником не надано доказів, які б свідчили про майбутнє покращення скрутного матеріального стану підприємства.

Боржником не доведено належними та допустимими доказами наявність тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду: відсутності коштів на рахунках, відкритих у всіх банківських установах; відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення; наявності реальної загрози банкрутства.

Господарським судом першої інстанції не взято до уваги, що відстрочення виконання рішення суду про відшкодування сум 3% річних та інфляційних втрат порушує основні принципи, встановлені у ст. 625 ЦК України та принцип рівності інтересів сторін.

Надання відстрочення виконання рішення не стимулює процедуру погашення заборгованості, а сприяє боржнику і в подальшому порушувати свої зобов`язання, оскільки надана відстрочка буде істотно порушувати майнові інтереси стягувача, внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах, враховуючи стрімкі інфляційні процеси в державі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 року апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Абісова А.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі залишено без руху; останнього зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

19.11.2021 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження (вх.№13423), в якій останній посилаючись на приписи ст. 256 ГПК України, просить поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали апелянт отримав лише 18.10.2021 року, яку долучено до матеріалів справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Геза Т.Д., на підставі п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, суддею - доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Сгара Е.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 року клопотання представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Абісова А.В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НафтогазУкраїни"- адвоката Абісова А.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі; відповідачу встановлено строк до 10.12.2021 року на протязі якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на "13" грудня 2021 року о 14:00 год.; явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась; роз`яснено учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

06.12.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1409), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2021 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Сгара Е.В., на підставі п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, суддею - доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 року оголошено перерву у розгляді справи до "10" січня 2022 року о 11:45 год., явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась; роз`яснено учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

16.12.2021 року на електронну адресу суду з Касаційного господарського суду Верховного Суду надійшла копія ухвали Верховного Суду від 13.12.2021 року у справі №922/1281/19 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення 81824395,73 грн. (вх.№5489, вх.№17469), яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.12.2021 року у справі №922/1281/19, зокрема, задоволено клопотання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 21 вересня 2021 року і рішення господарського суду Харківської області від 12 травня 2021 року у справі № 922/1281/19 та поновлено такий строк; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21 вересня 2021 року і рішення господарського суду Харківської області від 12 травня 2021 року у справі № 922/1281/19; повідомлено, що судове засідання з розгляду касаційної скарги відбудеться 02 лютого 2022 року о 12:20; явку сторін у судове засідання визнано не обов`язковою; витребувано матеріали справи № 922/1281/19 із господарського суду Харківської області / Східного апеляційного господарського суду; копію цієї ухвали надіслано учасникам справи та господарському суду Харківської області / Східному апеляційному господарському суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 року зупинено апеляційне провадження у справі №922/1281/19 за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Абісова А.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі до повернення матеріалів справи з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду; копію ухвали надіслано учасникам справи; матеріали справи №922/1281/19 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.08.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 "Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану" встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду; запроваджено з 01.04.2022 роботу суду у віддаленому режимі; рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку.

04.07.2022 року на електронну адресу суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшов лист (вх.№2981ел.1574), в якому останній повідомляє про те, що судом касаційної інстанції розглянуто касаційну скаргу НАК "Нафтогаз України"та 02.02.2022 року винесено постанову, якою касаційну скаргу НАК "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 21 вересня 2021 року і рішення господарського суду Харківської області від 12 травня 2021 року у справі залишено без змін; вказує на те, що матеріали справи повинні бути вже повернуті до суду першої інстанції та просить повідомити на електронну адресу, інформацію про подальший розгляд апеляційної скарги НАК "Нафтогаз України".

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 року поновлено провадження у справі по розгляду апеляційної скарги представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Абісова А.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі "Електронний суд"; реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/; роз`яснено учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень та витребувано з господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1281/19.

14.07.2022 року на електронну адресу суду від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надійшли пояснення (вх.№3109ел.1782), в яких останній вказує на те, що внаслідок бездіяльності НКРЕКП з затвердження обсягу різниці між фактично обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ та тарифами на розподіл природного газу, в порушення вимог Закону України "Про НКРЕКП", Закону України "Про ринок природного газу", порушено права та законні інтереси позивача, в тому числі щодо включення до Реєстру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу для можливості участі в процедурах врегулювання заборгованості.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2022 року доведено до відома учасників справи про те, що дата наступного розгляду справи у відкритому судовому засіданні буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку життю і здоров`ю сторін спору та інших учасників судового процесу; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Абісова А.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі ухвалено учасників справи повідомити додатково; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі "Електронний суд".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 року долучено до матеріалів справи письмові пояснення (вх..№3109ел.1782 від 14.07.2022 року) надані АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"; запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

Станом на 10.08.2022 року у суду апеляційної інстанції наявні відомості щодо надходження з господарського суду Харківської області матеріалів справи №922/1281/19 у 4-х томах.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 року повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Абісова А.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі, відбудеться "13" вересня 2022 р. об 11:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 131; визнано необов`язковою явку представників учасників справи та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відео конференції; запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

Суддя - доповідач Терещенко О.І. перебувала у відпустці з 25.08.2022 року по 09.09.2022 року включно.

07.09.2022 року на електронну адресу суду від представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" - Юркової Т.С. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відео конференції (вх.№4950ел.3438), в якому остання просить забезпечити проведення судового засідання, що призначене на 13.09.2022 року об 11:30 год. у режимі відеоконференції; доручити проведення відеоконференції господарському суду Закарпатської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 року задоволено клопотання представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" - Юркової Т.С. про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/1281/19, яке відбудеться "13" вересня 2022 року об 11:30 год.. у залі судового засідання №131, в режимі відеоконференції; доручено господарському суду Закарпатської області (вулиця Коцюбинського, 2А, Ужгород, Закарпатська область, 88000) забезпечити проведення відеоконференції у справі №917/1281/19, розгляд якої відбудеться 13.09.2022 року об 11:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №131.

Судове засідання, призначене на 13.09.2022 року об 11:30 год. у режимі відеоконференції з господарським судом Закарпатської області по клопотанню представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" - Юркової Т.С., не відбулося через відсутність енергопостачання та Інтернету, що призвело до неможливості отримання судом електронних листів, підписання процесуальних документів електронним цифровим підписом, їх надіслання до Єдиного державного реєстру судових рішень , отримання процесуальних документів за допомогою підсистеми "Електронний суд", здійснення перевірки посилених сертифікатів учасників процесу в підсистемі "Електронний суд", розміщення інформації на офіційному веб - сайті веб-порталу судової влади України, проведення судових засідань, про що відповідальними працівниками Східного апеляційного господарського суду складено акт від 13.09.2022 року №12-33/137.

Представник позивача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду, що слідує з інформації розміщеної на офіційному сайті Укрпошта, копія ухвали суду від 10.08.2022 року була отримана представником за довіреністю- 30.08.2022 року (№905).

Разом з тим, копії ухвал Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 року та від 12.09.2022 року було надіслано на офіційні електронні адреси сторін: ., ,,.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення "Пономарьов проти України" від 03.004.2008 року, заява №3236/03).

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали суду від 10.08.2022 року та від 12.09.2022 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року у справі №922/1281/19 стягнуто з відповідача 75048686,10 грн., з яких 14306030,04 грн. 3% річних, 60742656,06 грн. інфляційних втрат та 616674,08 грн. судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 року рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року у справі №922/1281/19 залишено без змін.

04.10.2021 року на виконання рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 року судом видано наказ.

22.09.2021 року відповідачем подано до господарського суду Харківської області заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року у справі, в порядку ст.331 ГПК України (вх.№22314).

08.10.2021 господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та також підтверджується матеріалами справи, що боржник - АТ "ОГС "Харківгаз" є суб`єктом природної монополії та на підставі ліцензії виданої відповідно до постанови НКРЕКП №809 від 19.09.2017 року (зі змінами) та статуту Товариства, здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Харківської області.

Так, відповідно до Статуту АТ "ОГС "Харківгаз" створене з метою задоволення попиту споживачів на послуги розподілу природного газу.

Предметом діяльності АТ "ОГС "Харківгаз", зокрема, є створення, технічне обслуговування і експлуатація газових мереж, споруд, обладнання і приладів для газопостачання природного і скрапленого газу; виконання ремонтів газопроводів, газових приладів і пристроїв, локалізація і ліквідація аварійних ситуацій тощо. Здійснюючи відповідну діяльність Товариство зобов`язане забезпечувати безперебійне та безаварійне надання послуг, утримувати газові мережі, споруди на них, систему газопостачання та газифікації в належному стані.

Стягнення з боржника на користь стягувача 75048686,10 грн. може мати за собою негативні наслідки, а саме: несвоєчасне або неякісне технічне обслуговування, ремонт газових мереж, споруд на них, систем газопостачання та газифікації та в свою чергу - неякісне надання послуг споживачам АТ "ОГС "Харківгаз".

У відповідності до ст.4 Закону України "Про природні монополії" державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій.

Будучи суб`єктом природної монополії АТ "ОГС "Харківгаз" обмежений у своєму праві здійснення інших видів господарської діяльності, зважаючи, що діяльність з розподілу природного газу здійснюється ним в умовах імперативного державного регулювання, в тому числі, в частині встановлення тарифів на транспортування природного газу газорозподільними мережами (ст.4 Закону "Про ринок природного газу", ст.ст.4, 8-10 Закону "Про природні монополії" - загальні норми, які вказують що розподіл газу монополія та, що державну політику на ринку газу визначають та здійснюють органи державної влади, зокрема, НКРЕКП), тариф на розподіл природного газу є основним джерелом фінансування діяльності позивача.

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 3 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" визначає, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання, зокрема, шляхом формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

У зв`язку з тим, що на протязі чотирьох років (2016-2019) Регулятор - НКРЕКП України не переглядав тариф для АТ "ОГС "Харківгаз", в Компанії існує накопичена заборгованість перед: АТ "НАК "Нафтогаз України" та АТ "УКТРАНСГАЗ" у сумі ,37 грн.

Можливість АТ "ОГС "Харківгаз" розрахуватись за природний газ для потреб ВТВ перед постачальниками прямо залежить від затвердженого граничного допустимого розміру ВТВ. З 2016 по 2019 роки АТ "ОГС "Харківгаз" неодноразово зверталось до НКРЕКП із заявами про встановлення (перегляду) тарифу, а також щодо включення до тарифу на послуги розподілу природного газу компенсації дефіциту коштів, який виник внаслідок тарифної політики НКРЕКП протягом 2016-2019 років, за якою до тарифу не було включено компенсацію різниці в цінах на ВТВ та недоотриманої тарифної виручки.

Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 року у справі №826/9826/18 зобов`язано НКРЕКП встановити для АТ "ОГС "Харківгаз" економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, включивши до складу такого тарифу обсяги природного газу для потреб ВТВ, а саме: компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 року в розмірі 230385,7 тис. грн. без ПДВ, компенсацію вартості ВТВ за 2016-2017 роки в розмірі 124048,5 тис. грн. без ПДВ, вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат на період 2018 року в розмірі 235335тис.грн. без ПДВ та вказано на те, що допущена НКРЕКП бездіяльність щодо затвердження (перегляду) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічного обґрунтованого не забезпечує Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" відшкодування його обґрунтованих витрат в частині компенсації витрат природного газу для потреб ВТВ минулих періодів 2014 - 2018 років.

Постановою Верховного Суду від 21.11.2019 року у справі №826/9826/18 встановлено, що "допущена Нацкомісією бездіяльність щодо затвердження (перегляд) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічно обґрунтованого, не забезпечує позивачу відшкодування його обґрунтованих витрат в частині компенсації витрат природного газу для потреб ВТВ минулих періодів 2014-2018 років" (п.48) та, що "п.51. ... АТ "Харківгаз" поніс за спірний період реальні збитки, то вони мають бути відшкодовані шляхом включення до складу економічно обґрунтованого тарифу обсягів природного газу для потреб ВТВ, розрахованих відповідно до Методики ВТВ №264, Методики втрат №264."

В липні 2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №59625562 з примусового виконання виконавчого листа №826/9826/18, виданого 05.07.2019 року щодо зобов`язання НКРЕКП встановити для АТ "Харківгаз" економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, включивши до складу такого тарифу обсяги природного газу для потреб ВТВ.23.03.2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №59625562.

В 2020-2021 роках в адміністративному суді в межах справи №640/9998/20 було розглянуто питання законності/незаконності дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в частині прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2020 року за №59625562, а також визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2020 року №59625562 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 06.07.2020 року позов задоволено повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року рішення суду від 06.07.2020 року залишено без змін.

Відповідно до постанови №3044 від 24.12.2019 року, встановивши новий тариф на розподіл природного газу з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року, в якому передбачено збільшення тарифу від діючого в 2019 році (2019 рік - 0,72 грн. за м.куб, а з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року - 1,03 грн. за м.куб), елемент витрат планової річної тарифної виручки "Компенсації витрат за попередні періоди" не передбачений.

З 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в тариф був доданий елемент витрат планової річної тарифної виручки "Компенсації витрат за попередні періоди" в сумі 46135,2 тис. грн.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.12.2020 року №2782 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Харківгаз"" (далі - Постанова №2782) встановлено АТ "Харківгаз" тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,90 грн. за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ); структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком.

Відповідно до Додатка Постанови №2782 до структури тарифу включено компенсацію витрат за попередні періоди у розмірі 64291,3 тис. грн., втім, постановою від 30.01.2021 року №133 НКРЕКП внесено зміни до постанови НКРЕКП від 30.12.2020 року №2782 та встановлено Компенсацію витрат за попередні періоди на 2021 рік на рівні 18 001,6 тис. грн.

Протягом 2020 року діяли наступні тарифи на розподіл природного газу: з 01.01.2020 року - 1,03 грн. (без ПДВ) за 1 куб.м., розподілу природного газу (постанова НКРЕКП № 3044 від 24.12.19); з 01.07.2020 року 1,13 грн. (без ПДВ) за 1 куб.м., розподілу природного газу (постанова НКРЕКП №3044 від 24.12.19 у редакції №1182 від 24.06.2020 року).

Даними постановами передбачено чистий дохід протягом 2020 року у розмірі 811731,70 тис.грн., втім, вказаного доходу підприємство не отримало за рахунок невідповідності обсягів планової річної замовленої потужності розподілу природного газу, які передбачені тарифом на рівні 752481,90 тис. куб.м., фактичним обсягам, які склали 630094,23 тис. куб.м, розподілу природного газу, тобто фактичні обсяги на 16,3% менше ніж планові. Значне зниження фактичних обсягів річної замовленої потужності призвело до зменшення чистого доходу на 131,33 млн.грн.

Встановлення економічно необґрунтованого тарифу та значне падіння обсягів розподілу стало причиною дефіциту коштів за наступними елементами витрат тарифу: "вартість газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу та власні потреби" - за рахунок передбачення необґрунтованих обсягів та ціни на природний газ в структурі тарифу призвело до дефіциту (збитку) коштів в розмірі 180,19 млн.грн. "Вартість матеріалів та послуг - дефіцит коштів складає 60,71 млн.грн. "Витрати на оплату праці" та "Нарахування на заробітну плату" дефіцит коштів створився виключно за рахунок падіння обсягів у розмірі 31,20 млн.грн. "Амортизація" - витрати на капітальні вкладення для відновлення газових мереж дефіцит коштів складає 10,59 млн.грн.

Загальний дефіцит фінансування зазначених витрат у розмірі 282,69млн.грн. був покритий за рахунок елементів витрат планової річної тарифної виручки "Прибуток" у розмірі 54,14 млн.грн. та є причиною тарифного збитку у розмірі 228,55 млн.грн., тобто, за підсумками 2020 року за напрямком діяльності з розподілу природного газу АТ "Харківгаз" отримало збиток у розмірі 228,55 млн.грн.

Постановою НКРЕКП від 25.02.2016 року №236 передбачено можливість включення компенсації витрат за попередні періоди в складі елементу витрат "Прибуток" планової річної тарифної виручки.

Протягом 2020 року АТ "Харківгаз" отримало збиток за напрямком діяльності з розподілу природного газу, тому компенсацію витрат (збитків), як складової частини прибутку, не було отримано.

Бездіяльність НКРЕКП, яка призвела до збитків АТ "Харківгаз" також встановлюється Сертифікатом №6077 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 29.03.2016 року, виданим Торгово-промисловою палатою України, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, підтверджено дїї/бездіяльність третіх осіб/органів державної влади, що призвели до неможливості оплати АТ "Харківгаз" придбаного протягом 2014-2015 років природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, які не були враховані при встановленні тарифів на розподіл природного газу, у розмірі 32,288 млн.куб.м за Договором №13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу, укладеним 04.01.2013 року між АТ "Харківгаз" та АТ "НАК "Нафтогаз України", відповідно до якого дата настання форс-мажорних обставин - 01 травня 2014 року.

Згідно Звіту про фінансові результати АТ "Харківгаз" (Звіту про сукупний дохід) за 2019-2020 роки та Балансу (Звіт про фінансовий стан) за 2019-2020 роки: чистий збиток АТ "Харківгаз" за 2019 рік склав 528,194 млн. грн.; дебіторська заборгованість за продукцію, товари роботи послуги (код рядка Балансу 1125) перед АТ "Харківгаз" за 2019 рік становила 11089 млн. грн.; поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями (код рядка Балансу 1610 та 1615) становила 1441428 млн. грн.; чистий збиток АТ "Харківгаз" за 2020 рік склав 237 872 млн. грн.; дебіторська заборгованість за продукцію, товари роботи послуги (код рядка Балансу 1125) перед АТ "Харківгаз" за 2020 рік становила 22162 млн. грн.; поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями (код рядка Балансу 1610 та 1615) становила 1 568 917 млн. грн.

Положеннями ст.331 ГПК України визначено, зокрема, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (винятковий випадок). Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, тощо. Відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В обґрунтування заяви про надання відстрочення виконання рішення заявник посилається на важкий економічний стан, збитковість підприємства, обмеженість матеріальних ресурсів, а також на те, що обставини, які спричинили виникнення заборгованості перед позивачем зумовлені невідповідністю тарифів на ринку газу реаліям сьогодення.

Колегія суддів враховує таке.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст. 6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що несвоєчасне погашення заборгованості заявника (боржника) перед стягувачем сталося не з його вини.

Єдиним джерелом для оплати послуг по розподілу та поставці природного газу є кошти, отримані в якості оплати з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств. Надані боржником звіти про фінансові результати свідчать, що останні роки для боржника закінчились із чистим фінансовим результатом у вигляді збитку. Саме по собі скрутний фінансовий стан боржника не є винятковою обставиною, за наявності якої може бути надано відстрочення виконання рішення.

В даному випадку винятковою обставиною є бездіяльність НКРЕКП, яка виразилась у незатвердженні (перегляді) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічного обґрунтованого.

Так, заявник , який займає монопольне становище на ринку, самостійно не має права встановлювати тарифи на свої послуги, оскільки вони є державно регульованими, а діючі тарифи, встановлені НКРЕКП, і про що вказує боржник, є збитковими (внаслідок невідповідності обсягів виробництва теплової енергії в затверджених тарифах фактичному виробництву), що і стало основною причиною незадовільного фінансового стану та виникнення різниці в тарифах, яка є не нарахованою та не погашеною, що призводить до накопичення кредиторської заборгованості перед основним постачальником енергоресурсів АТ "НАК Нафтогаз України".

Вказані обставини підтверджені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 року у справі №826/9826/18, де, зокрема, зазначено на те, що допущена НКРЕКП бездіяльність щодо затвердження (перегляду) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічного обґрунтованого не забезпечує Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" відшкодування його обґрунтованих витрат в частині компенсації витрат природного газу для потреб ВТВ минулих періодів 2014 - 2018 років, що призвело до зростання заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №13-228-ВТВ від 04 січня 2013 року з незалежних від дій та волі підприємства (боржника) причин. Постанова НКРЕКП не містить компенсації витрат, що виникли внаслідок неврахування НКРЕКП в тарифах 2014-2016 років необхідних обсягів природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат для різниці в тарифах на ВТВ і недоотримання тарифної виручки у зв`язку із зменшенням обсягів розподілу газу в розмірі 223730,5 тис.грн. (без ПДВ), про які заявлено у заяві про перегляд (встановлення) тарифу. Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" понесло за вказаний період реальні збитки, які повинні бути відшкодовані шляхом включення до складу економічно обґрунтованого тарифу обсяги природного газу для ВТВ, розраховані відповідно до встановленої Методики, а саме компенсацією ВТВ за 2014-2015 роки у розмірі 230385,7 тис.грн. без ПДВ, компенсацією ВТВ за 2016-2017 роки у розмірі 124048,5 тис.грн. без ПДВ, вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат на період 2018 р. в розмірі 235335 тис.грн.

Також, в межах справи №640/9998/20 було розглянуто питання законності/незаконності дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни в частині прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2020 року за №59625562, а також визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2020 року №59625562 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни.

Суд апеляційної інстанції вказав на наявність справи №826/9826/18, в якій НКРЕКП зобов`язано встановити для боржника (заявника) економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, включивши до складу такого тарифу обсяги природного газу для потреб ВТВ, розраховані відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року №264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 року за №570/7891, Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України 09 липня 2003 року за №570/7892, а саме: компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 230 385,7 грн. без ПДВ; компенсацію вартості ВТВ за 2016-2017 роки в розмірі 124 048,5 тис грн. без ПДВ; вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат на період 2018 роу в розмірі 235335 тис. грн. без ПДВ. Відповідно до прийнятної постанови № 3044 від 24.12.2019 року направлено стягувачу у встановлені чинним законодавством строки.

Відсутність вини боржника, також, встановлена постановою суду апеляційної інстанції у справі №922/2381/16 про стягнення основної заборгованості відповідача за договором №13-228-ВТВ, в результаті чого позивачем нараховані штрафні санкції у справі №922/1281/19 та зазначено на те, що заборгованість відповідача перед позивачем утворилась впродовж 2014-2015 року у зв`язку з неможливістю відповідачем виконувати умови договору через відсутність в тарифі на розподіл природного газу, який встановлює НКРЕКП, компенсації виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат ПАТ "Харківгаз", оскільки протягом 2014 - 2015 років при формуванні та затвердженні гранично допустимого розміру ВТВ та тарифу на розподіл природного газу Міненерго та НКРЕКП не було враховано обсяги витрат газу на покриття ВТВ.

Також, судом апеляційної інстанції у справі №922/2381/16 застосовано приписи ст.75 ГПК України та враховані преюдиційні обставини, встановлені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 року у справі №826/9826/18, яку залишено без змін постановою Верховного Суду від 21.11.2019 року, щодо того, що допущення Нацкомісією бездіяльність стосовно затвердження (перегляд) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічно обґрунтованого, не забезпечує позивачу (у справі №828/9826/18 - ПАТ "Харківгаз") відшкодування його обґрунтованих витрат в частині компенсації витрат природного газу для потреб ВТВ минулих періодів 2014-2018 років. Вказане призводить до зростання заборгованості позивача (у справі №828/9826/18 - ПАТ "Харківгаз") перед власником природного газу за договором купівлі-продажу природного газу № 13-228-ВТВ для потреб ВТВ, укладеним між ПАТ "Харківгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Тобто, у справі №922/2381/16 апеляційним господарським судом встановлено відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості за договором №13-228-ВТВ (за неналежне виконання якого у справі №922/1281/19 заявлені до стягнення пеня, 3% річних, інфляційні).

Таким чином, аргументи апелянта на те, що саме боржником порушено зобов`язання, при цьому боржником під час розгляду справи не доведено, що порушення зобов`язання сталося внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності, а відтак викладені обставини не можуть бути виключними обставинами для надання відстрочки, не приймаються, з огляду на їх безпідставність.

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість (преюдиційність) судових рішень для інших судів встановлена законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А отже, в силу положень ст. 75 ГПК України вважається доведеним факт відсутності вини у відповідача щодо виникнення заборгованості за договором №13-228-ВТВ, у зв`язку з чим, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, як неустойки за порушення господарського зобов`язання, у справах №922/2381/16 та №922/1281/19 судами було відмовлено.

Також, господарським судом першої інстанції було обгрунтовано враховано, що боржник визнає наявність обов`язку виконання рішення у даній справі, не відмовляється та не ухиляється від такого виконання, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед стягувачем.

Стягувачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 77-79 ГПК України, які підтверджують понесенням ним збитків або можливості їх понесення у зв`язку з несвоєчасним виконанням боржником прийнятих на себе зобов`язань за спірним договором.

Окрім того, відкриття виконавчого провадження матиме наслідком нарахування державним/приватним виконавцем виконавчого збору, що стане додатковим тягарем для заявника (боржника), враховуючи розмір заборгованості, з якої буде вираховуватись виконавчий збір, з урахуванням того, що боржник має заборгованість перед кредитором, яка утворилась внаслідок неналежних тарифів, які він не в змозі самостійно корегувати, а державний орган на якого покладеного такий обов`язок (НКРЕКП) тариф не скорегував.

Аргументи апелянта на те, що господарський суд першої інстанції не врахував, що збитковість діяльності боржника не може бути достатньою для надання відстрочки виконання судового рішення та на те, що боржником не доведено належними та допустимими доказами наявність тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду: відсутності коштів на рахунках, відкритих у всіх банківських установах; відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення; наявності реальної загрози банкрутства, не приймаються з огляду на таке.

Заявник (боржник) є господарюючим суб`єктом, основною метою виробничої діяльності якого є розподіл та/або постачання природного газу, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів природним газом. Специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами послуги з розподілу природного газу є бюджетні підприємства та населення області, які мають постійну значну заборгованість за здійснений розподіл природного газу.

А отже, боржник зобов`язаний здійснювати розподіл та/або постачання теплової енергії незалежно від зовнішніх факторів, тому що його господарська діяльність направлена на забезпечення життєдіяльності Харківської області, і останній позбавлений права відмовити у наданні послуг певним категоріям споживачів, які не своєчасно та не у повному обсязі сплачують за надані послуги. Зупинення або обмеження оператора газорозподільної системи вкрай негативно позначиться перш за все на споживачах, в тому числі й тих, які вчасно сплачують за здійснений розподіл природного газу .

Вказані обставини стверджують той факт, що боржник не уникає свого обов`язку перед стягувачем, шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак не має змоги виконати рішення суду негайно, підтверджують відсутність можливості у заявника (боржника) виконати судові рішення у справі та свідчать про значне погіршення фінансового стану підприємства-боржника, реальну загрозу його банкрутства, тобто, є винятковим випадком, який підпадає під норми ст. 331 ГПК України.

Вище зазначено, що АТ "Харківгаз"" є суб`єктом природної монополії та на підставі ліцензії виданої відповідно до постанови НКРЕКП №809 від 19.09.2017 року (зі змінами) та Статуту Товариства, здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Харківської області.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про природні монополії" сферами діяльності суб`єктів природних монополій, серед іншого є розподіл природного і нафтового газу трубопроводами.

Відповідно до Статуту АТ "Харківгаз" створене з метою задоволення попиту споживачів на послуги розподілу природного газу.

Втім, стягувачем не надано відомостей про фінансовий стан підприємства, зокрема наявність (відсутність) збитків, наявність заборгованості з податків або заробітної плати, тощо та не доведено, що відстрочення виконання рішення суду у справі призведе до понесення ним додаткових фінансових витрат та негативно вплине на його платоспроможність. АТ "НАК "Нафтогаз України" має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, однак, останнім не надано суду доказів того, що його фінансовий стан є гіршим за фінансовий стан боржника.

Предметом спору у справі є стягнення з боржника 3% річних та інфляційних витрат (похідних від суми боргу за рішенням суду у справі №922/2381/16), а тому загальна значна сума до стягнення може привести до банкрутства підприємства відповідача (заявника, боржника) і поставить під загрозу можливість відновлення становища та, як наслідок, зупинення надання послуги з розподілу природного газу Харківському регіону.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що відстрочення виконання судового рішення надасть заявнику (боржнику) можливість погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів, а надані заявником в обґрунтування своєї заяви докази свідчать про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість боржника (заявника) належним чином виконати свої зобов`язання за договором.

Таким чином, аргументи апелянта на те, що відстрочення виконання рішення судом не стимулює процедуру погашення заборгованості, а сприяє боржнику і в подальшому порушувати свої зобов`язання, оскільки надана відстрочка буде істотно порушувати майнові інтереси стягувача, внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах, в тому числі враховуючи стрімкі інфляційні процеси в державі, є необґрунтованими та не приймаються.

Господарським судом першої інстанції вірно враховано правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №607/4316/17-ц від 25.03.2019 року, де суд застосував недискримінаційний підхід та принцип неупередженості (Рішення Конституційного Суду України в рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004у).

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Оцінивши вказані обставини та проаналізувавши докази, надані заявником (боржником) в обґрунтування своєї позиції, врахувавши інтереси стягувача, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що соціальний статус боржника, його матеріальний стан та відсутність вини у несвоєчасному погашенні заборгованості перед стягувачем, а також встановлення НКРЕКП економічно обґрунтованого тарифу, що в подальшому призведе до отримання боржником грошових коштів, якими останній зможе покрити заборгованість перед кредитором (стягувачем), надають суду достатньо підстав для задоволення заяви боржника про відстрочення виконання рішення.

Також, господарським судом першої інстанції вірно враховано правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.04.2018 року у справі № 920/199/16, де, між іншим, вказано на те, що аналіз у сукупності представлених боржником (заявником) доказів відносно ступеню його вини у виникненні спору, розмір спірних нарахувань поряд із сумою основного боргу та його фінансовий стан, враховуючи, що відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь стягувача, зумовлює загальний висновок про те, що відстрочення виконання рішення не призведе до істотного порушення гарантованих ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року прав позивача на отримання коштів і тим самим захисту майнового права та його інтересу, тобто справедливий баланс інтересів сторін дотриманий.

Таким чином, беручи до уваги фінансовий стан стягувача та його матеріальні інтереси, зважаючи на вид господарської діяльності, який здійснює боржник, а також з урахуванням часу розгляду даної справи, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про доцільність відстрочення у справі виконання рішення, залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду на рік.

Щодо заявленого боржником строку відстрочення виконання судового рішення, господарський суд першої інстанції правомірно застосував положення ч. 5 ст. 331 ГПК України, де, зокрема, вказано на те, що відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Так, згідно з ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Резолютивну та вступну частини рішення суду у даній справі було проголошено 12.05.2021 року в судовому засіданні у присутності представників сторін.

А за таких обставин, господарський суд першої інстанції вірно вказав на те ,що заявлений боржником строк відстрочення виконання судового рішення суду тривалістю до 22.09.2022 року є безпідставним і необґрунтованим, оскільки з огляду на день ухвалення постанови апеляційної інстанції (21.09.2021 року) максимальний строк, протягом якого суд може надати відстрочку виконання судового рішення, складає один рік з дня його ухвалення, тобто до 12.05.2022 року, що й зумовлює часткове задоволення заяви боржника.

Передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

Посилання апелянта на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 року №906/434/17, де, зокрема, вказано на те, що безпідставним є твердження відповідача про те, що балансом (звіт про фінансовий стан) за І півріччя 2017 року підтверджується, що підприємство є збитковим за результатами господарської діяльності у І півріччя 2017 року році, оскільки він відображає дані лише на конкретну дату та не показує проміжні дані ведення відповідачем господарської діяльності, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 233 ГК України; від 27.06.2018 року у справі №813/8842/13-а, де, між іншим, вказано на те, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення; від 30.10.2018 року у справі №910/31771/15, де, зокрема, вказано на те, що судом апеляційної інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про зменшення штрафних санкцій та відстрочення виконання рішення суду, оскільки відсутність у відповідача необхідних коштів, в тому числі у зв`язку з скрутним фінансовим станом, не є надзвичайними чи невідворотними обставинами та не звільняють відповідача від відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, не приймаються, з огляду на таке.

Так, предметом позову у справі №906/434/17 є питання про зменшення розміру штрафу за неправильне визначення маси вантажу в перевізних документах; предметом позову у справі №813/8842/13-а є стягнення податкового боргу в сумі 19283191,98 грн.; предметом позову у справі №910/31771/15 є стягнення заборгованості у зв`язку з простроченням зобов`язань по облігаціям.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке.

"Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 року №910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 року № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018 року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року у справі № 923/682/16. При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п. 60 постанови від 23.06.2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п. 6.30 постанови від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року у справі № 910/5394/15-г."

Таким чином, правовідносини у справах, на які посилається апелянт та обставини вказаних справ №906/434/17, №813/8842/13-а та №910/31771/15 не є подібними до правовідносин у справі №922/1281/19, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах, відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах.

Отже, висновок місцевого господарського суду про часткове задоволення заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про відстрочення виконання судового рішення відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Абісова А.В. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2021 року у справі №922/1281/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.09.2022 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя І.А. Шутенко