ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. Справа № 914/683/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.

Суддів: Бонк Т.Б.

Плотніцький Б.Д.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державного підприємства Дрогобицьке лісове господарство, вих.№638 від 18 липня 2022 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 22 червня 2022 року (підписане 27.06.2022 року), суддя Рим Т.Я.

у справі №914/683/22

за позовом Керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Східницької селищної ради, смт. Східниця, Львівська область

до відповідача Державного підприємства Дрогобицьке лісове господарство, м. Дрогобич, Львівська область

про стягнення 207 666,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

13.04.2022 року Керівник Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Східницької селищної ради до Державного підприємства Дрогобицьке лісове господарство про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності у розмірі 207 666,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Підприємство не забезпечило охорону і збереження лісових насаджень на земельній ділянці, що належить йому на праві постійного користування. Як наслідок, на відповідній земельній ділянці було проведено незаконну рубку 13 дерев, внаслідок чого навколишньому природному середовищу завдано шкоди на загальну суму 207 666,85 грн.

Порушення інтересів держави прокурор обґрунтовує тим, що шкода заподіяна навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки деревини, завдана місцевому бюджету Східницької селищної ради, а факт невідшкодування такої призводить до недоотримання коштів місцевим бюджетом, що порушує інтереси територіальної громади та не може залишатися без реагування органів прокуратури. В свою чергу, Східницькою селищною радою належних заходів щодо судового захисту порушених інтересів територіальної громади не вжито.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.06.2022 року у справі №914/683/22 (суддя Т.Я. Рим) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Дрогобицьке лісове господарство" - 207 666,85 грн. шкоди. Стягнуто з Державного підприємства "Дрогобицьке лісове господарство" на користь Львівської обласної прокуратури 3 115,00 грн. витрат на оплату судового збору.

В ході розгляду справи суд встановив, що ДП «Дрогобицьке лісове господарство» не виконало обов`язків, покладених на нього чинним законодавством. Внаслідок невиконання Підприємством своїх обов`язків, завдано шкоди лісу. Зважаючи на це, суд встановив вину Підприємства у невиконанні обов`язків з охорони лісу, що призвело до незаконної рубки лісу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ДП «Дрогобицьке лісове господарство» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що уповноваженим державою органом на здійснення функцій щодо пред`явлення претензій та звернення до суду з вимогами про стягнення шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища є Державна екологічна інспекція, яка здійснює свої повноваження через територіальні органи і саме Державна екологічна інспекція у Львівській області в спірних правовідносинах мала б виступати позивачем, а не Східницька селищна рада. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в матеріалах даної судової справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт невиконання чи неналежного виконання відповідачем конкретних заходів з охорони і захисту лісу. Крім того, судом першої інстанції не було безпосередньо встановлено, які саме заходи з охорони і захисту лісу мав обов`язок виконувати відповідач, але не виконав їх чи неналежно їх виконав. Також, суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки обставинам щодо вчинення кримінального правопорушення по рубці 13 дерев, по факту яких Дрогобицьким відділом поліції ГУ НП у Львівській області було розпочато кримінальне провадження № 0001331 від 16.10.2020р. і на даний час таке кримінальне провадження не закінчене. Дане кримінальне провадження було розпочато за заявою відповідача, яким і було виявлено незаконну порубку 13 дерев. Наявність вищевказаного кримінального провадження підтверджує, що збитки внаслідок незаконної порубки 13 дерев завдані державі не внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо охорони і захисту лісів (яка теж неправильно встановлена судом), а внаслідок вчинення іншою особою (чи особами) кримінально караних діянь щодо незаконної порубки дерев, відповідальність за що передбачена ст.246 Кримінального кодексу України, а завдання щодо виявлення винних у незаконній порубці дерев та притягнення їх до відповідальності покладено на правоохоронні органи і суд. Також скаржник зауважує, що п.2 постанови КМУ від 23 липня 2008 N 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» встановлено, що починаючи з 1 січня 2009 проводиться індексація затверджених цією постановою такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами. Водночас, всупереч положенням вищенаведеної правової норми суд першої інстанції не звернув уваги, що в 3 колонці таблиці розрахунку розміру заподіяної шкоди, проведеного Державною екологічною інспекцією, розмір шкоди розраховувався із застосуванням щорічних індексацій за 2008-2019, а індексація для обчислення розміру шкоди мала б проводитись з 2009 року, що вказує на неправильність такого розрахунку шкоди. Просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2022 року у справі № 914/683/22 і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Керівник Дрогобицької окружної прокуратури у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою. Щодо визначення неналежного позивача у справі вказує, що шкода, завдана внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів на території Східницької селищної ради відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Бюджетного кодексу України відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок місцевої ради, на території якої вчинено правопорушення, до фонду охорони навколишнього природного середовища для подальшого перерозподілу їх в автоматичному режимі між бюджетами відповідних рівнів. Відтак, саме орган місцевого самоврядування є належним позивачем у справі. Прокурор зазначає, що спірні порушення вимог законодавства виявлено на території ДП «Дрогобицьке лісове господарство», яке згідно зі ст. 17 Лісового кодексу України є постійним лісокористувачем. Питання щодо того, яким чином, у якій формі та якими методами постійний лісокористувач буде забезпечувати виконання взятих на себе зобов`язань, є виключно внутрішньо-організаційними питаннями підприємства, від яких не повинні страждати інтереси держави, як власника лісових ресурсів, які відповідно до положень Лісового кодексу України є національним багатством та об`єктом права власності українського народу. ДП «Дрогобицьке лісове господарство», як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, зокрема за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території. Прокурор наголошує, що розрахунок шкоди, завданий державі внаслідок самовільної рубки дерев, здійснено Державною екологічною інспекцією у Львівській області правомірно, з урахуванням діаметрів пнів незаконно зрубаних дерев та коефіцієнтів індексації такс, у відповідності до вимог чинного законодавства. При цьому, скаржник не зазначає те, яким би мав бути розмір завданої шкоди внаслідок незаконної порубки лісів. Просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач надіслав на адресу Західного апеляційного господарського суду заяву за вих. № 1290 від 10.08.2022, в якій повністю підтримує відзив Дрогобицької окружної прокуратури на апеляційну скаргу та заперечує проти доводів скаржника. Просить розглянути справу № 914/683/22 без участі уповноваженого представника Східницької селищної ради. Просить рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2022 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Згідно з ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 22.07.2022 року та від 10.08.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 914/683/22 за апеляційною скаргою Державного підприємства Дрогобицьке лісове господарство на рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2022 року та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2020 року працівниками державної лісової охорони ДП «Дрогобицьке лісове господарство» під час передачі обходу № 3 Східницького лісництва було виявлено незаконну порубку 13 сироростучих дерев породи: ялиця біла, бук лісовий, модрина. Державною лісовою охороною було проведено огляд місця лісопорушення в ході якого складено акт прийому-передачі обходу № 3 (а.с. 20-21).

ДП «Дрогобицьке лісове господарство» звернулось до ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 246 КК України (а.с. 18-19).

Дрогобицькою окружною прокуратурою Львівської області у ході реалізації представницьких повноважень опрацьовано матеріали кримінального провадження № 0001331 від 17.10.2020 за фактом незаконної порубки лісу невстановленими особами 12 жовтня 2020 року, в кв. 33 вид. 7, кв. 49 вид. 7,9, кв.50 вид. 13 Східницького лісництва, що відноситься до ДП «Дрогобицьке лісове господарство» у загальній кількості 13 дерев породи: «ялиця біла», «бук лісовий», «модрина», за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

18.01.2022 Дрогобицька окружна прокуратура звернулась із листом до Державної екологічної інспекції у Львівській області з проханням провести розрахунок збитків спричинених незаконною порубкою 13 сироростучих дерев 12.10.2020 Східницького лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство» (а.с. 31).

14.02.2022 Держекоінспекцією у Львівській області на адресу Дрогобицької окружної прокуратури скеровано лист № 06-767 із розрахунком шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, визначеної на підставі такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665, розмір якої становить 207 666,85 грн. (а.с. 32-33).

Дрогобицькою окружною прокуратурою Львівської області листом № 14.52/04-27-423вих-22 від 01.02.2022 повідомлено Східницьку селищну раду про встановлення факту незаконної рубки деревини на території ради із зазначенням розміру завданої шкоди та необхідністю вжиття відповідних заходів реагування (а.с. 65-66).

У відповідь на вказаний лист, Східницька селищна рада листом від 23.02.2022 № 344 повідомила окружну прокуратуру, що у зв`язку з великою кількістю судових справ, що перебувають у різних судових інстанціях, створенням об`єднаної територіальної громади та завантаженістю управління правового забезпечення Виконавчого комітету міської ради, остання не зможе вживати заходи щодо стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу (а.с. 67).

Дрогобицькою окружною прокуратурою листом від 09.03.2022 № 14.52/04-27-858вих-22, додатково повідомлено Східницьку селищну раду про намір подання окружною прокуратурою позовної заяви до суду в інтересах Східницької селищної ради (а.с. 72-73).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно із ст. 16, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Пунктом 1 частини 2 статті 19 Лісового кодексу України унормовано, що постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб (ч. 1 ст. 86 Лісового кодексу України).

У відповідності до ч. 5 ст. 86 названого Кодексу забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу (ст. 90 Лісового кодексу України).

Пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України визначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (ст. 107 Лісового кодексу України).

Частиною 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ч. 4 названої статті Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст.1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами. При цьому, визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Судом встановлено, що працівниками державної лісової охорони ДП «Дрогобицьке лісове господарство» під час передачі обходу № 3 Східницького лісництва було виявлено незаконну порубку 13 сироростучих дерев породи: ялиця біла, бук лісовий, модрина. Державною лісовою охороною було проведено огляд місця лісопорушення в ході якого складено акт прийому-передачі обходу № 3 від 12.10.2020 року.

Згідно із п. 3.1 Статуту Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від №128 від 14.04.2017 Підприємство створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів (а.с. 44-56).

Обов`язком Підприємства є забезпечення відтворення, охорони, захисту і підвищення родючості грунтів, продуктивності лісових насаджень і посилення їх корисних властивостей, виконувати інші вимоги законодавства щодо ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів (п.п. 6.2.1 Статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Дрогобицьке лісове господарство» не отримало у встановленому законодавством порядку державного акта на право постійного користування земельною лісовою ділянкою на якій було здійснено рубку лісу.

Поряд з тим, відповідно до ч. 5 Розділу VIII Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом п. 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству від 11.12.1986, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування.

Таким чином, документами, які визначають приналежність земельної лісової ділянки конкретному лісокористувачу, є планшети лісовпорядкування.

У матеріалах даної господарської справи міститься копія планшету кварталу № 33, 49 та 50 Східницького лісництва, що підтверджує право постійного користування Підприємством відповідними земельними лісовими ділянками (а.с. 38).

Оскільки, Підприємство ще не отримало у встановленому порядку державного акта на право постійного користування відповідними земельними лісовими ділянками, планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, до яких належить планшет лісовпорядкування, є доказом перебування земельної лісової ділянки на якій було здійснено рубку лісу в постійному користуванні ДП «Дрогобицьке лісове господарство». Ця обставина не заперечується відповідачем.

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідач не виконав обов`язків, покладених на нього законодавством з охорони лісу, що призвело до незаконної рубки лісу. Внаслідок невиконання Підприємством своїх обов`язків, завдано шкоди лісу.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір шкоди, заподіяний лісу, визначається на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".

За зверненням прокурора Державна екологічна інспекція у Львівській області провела розрахунок збитків, спричинених незаконною рубкою дерев (а.с. 32-33). Сума збитків становить 207 666,85 грн.

Розрахунок шкоди, завданий державі внаслідок самовільної рубки дерев, здійснено Державною екологічною інспекцією у Львівській області правомірно, з урахуванням діаметрів пнів незаконно зрубаних дерев та коефіцієнтів індексації такс, у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 32-33).

Колегія суддів не погоджується з твердженнями скаржника, що у даній категорії справ належним позивачем має бути не орган місцевого самоврядування, яким у даному випадку є Східницька селищна рада, а Державна екологічна інспекція у Львівській області, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища віднесено, зокрема формування і використання місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища у складі місцевих бюджетів.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про рослинний світ» органи місцевого самоврядування включено до переліку органів, що здійснюють державне управління у сфері охорони, використання та відтворення рослинного світу.

При цьому, відповідно до пп. 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

З огляду на наведене, при зверненні до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Східницької селищної ради, прокурором вірно визначено позивача у справі.

Також колегія суддів критично оцінює твердження скаржника про те, що саме за заявою останнього Дрогобицьким РВП ГУНП у Львівській області зареєстроване кримінальне провадження щодо факту незаконних порубок лісу, що свідчить про вжиття усіх заходів щодо охорони лісу.

Відповідач, як постійний лісокористувач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних вирубувань на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування третіми невстановленими особами.

Підсумовуючи усе вищенаведене, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ДП «Дрогобицьке лісове господарство» шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності у розмірі 207 666,85 грн.

Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2022 року у справі №914/683/22.

Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства Дрогобицьке лісове господарство, вих.№638 від 18 липня 2022 року залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2022 року у справі № 914/683/22 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Плотніцький Б.Д.