ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022м. ХарківСправа № 922/1044/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Погорелова О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до 1 - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПАВЕРСТОК" (03038, м. Київ, вул. Миколи Гринченка, 4, ) 2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )
про визнання правовідносин
за участю представників:

позивача не з`явився

першого відповідача не з`явився

другого відповідача не з`явився

третьої особи не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 (Позивач) до ТОВ "ПАВЕРСТОК" (Відповідач 1) та до ОСОБА_5 (Відповідач 2) в якій вона просить суд:

- визнати припиненими з 20.07.2022 року трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Паверсток" код у та ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 у зв`язку з її звільненням за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України.

- визнати учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" код у ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_2 одноособовим керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" код у до призначення директора.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 12.07.2022 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/1044/22 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою суду від 14.07.2022 було відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.09.2022.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності в якій підтримує вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач 1 правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідач 2 правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_6 правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив.

Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів, надано достатньо часу для підготовки до судового засідання.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання учасників справи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 05.09.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без проголошеня.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

05 квітня 2022 року, рішенням № 1//22 одноособового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" ОСОБА_6 , останнього було звільнено з посади директора, а позивача було призначено директором вказаного товариства.

Як зазначає позивач, та, що не було оспорено відповідачами та третьою особою, з моменту призначення по теперішній час, позивачем не отримано від попереднього директора або засновника документи щодо діяльності ТОВ "Паверсток", що обумовлює фактичну неможливість виконання останнім обов`язків директора та роблять неприйнятним для позивача подальше перебування на цій посаді.

Такі обставини стали підставою для прийняття ОСОБА_4 рішення про звільнення з ТОВ "Паверсток".

Під час розгляду справи встановлено, що 17.06.2022 року ОСОБА_6 продав свою частку - 100% у статутному капіталі ТОВ "Паверсток" громадянину ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_6 повідомив позивачку про свою необізнаність про поточне місцезнаходження ОСОБА_5 та про засоби зв`язку із ним.

З копії акту приймання-передачи частки у статутному капіталі ТОВ "Паверсток", вбачається що зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 у м. Старобільськ Луганської області.

Таким чином, у позивача відсутня інформація про відмінне від зареєстрованого місце проживання/ перебування ОСОБА_5 , та засоби зв`язку з ним; відсутні повноваження, можливості та обов`язок для проведення заходів, спрямованих на встановлення місця знаходження ОСОБА_5 або засобів зв`язку з ним, що унеможливлює реалізацію позивачкою своїх прав.

20.06.2022 року, ОСОБА_4 намагалася відправити на поштову адресу за місцем проживання ОСОБА_5 , свою заяву про звільнення за власним бажанням, відповідно до частини першій статті 38 КЗпП України та повідомлення про скликання позачергових Загальних зборів учасників ТОВ "Паверсток" для розгляду заяви про звільнення, оскільки п.п. 9.2.1 та п.п. 9.3 Статуту ТОВ "Паверсток", вищим органом товариства визначено загальні збори учасників, до виключної компетенції яких віднесено питання звільнення директора ( п.п. 9.4. Статуту).

Однак, відправлення за адресою ОСОБА_5 не допускаються, оскільки область одержувача не доступна для обміну поштою.

На офіційному сайті АТ "Укрпошта" за посиланням міститься інформація, що поштові відділення м. Старобільська - 92702-92704 не працюють.

Причину відсутності поштового зв`язку із м. Старобільском АТ "Укрпошта" не зазначає, однак у відкритих джерелах інформації в офіційних ЗМІ наявна інформація про тимчасову окупацію м. Старобільськ військовими російської федерації.

Вказані обставини унеможливлюють скликання позивачем загальних зборів учасників ТОВ "Паверсток" в порядку, який передбачений п.п. 9.3.4 Статуту ТОВ "Паверсток" для розгляду питання про звільнення. Похідним від цього є неможливість проведення таких зборів.

Позивач, як директор товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яку викладено у постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18, звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Однак, з об`єктивних непереборних причин, існування яких не залежать від волі позивача та про які викладено вище, у ОСОБА_4 відсутня можливість бути звільненою за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Таким чином порушено, гарантоване ст. 43 Конституції України право позивачки на вільний вибір праці, оскільки вона з 20.06.2022 року не погоджується та не бажає працювати директором ТОВ "Паверсток".

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 та від 19.01.2022 року у справі № 911/719/21).

Як вже зазначалося, вищим органом товариства є загальні збори учасників, які відповідно до ч. 1 ст. 98 Цивільного кодексу України та п.п. 9.3.1 статуту ТОВ "Паверсток" можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є одноособовим учасником ТОВ "Паверсток", він фактично є єдиною особою, яка має повноваження, для управління товариством за відсутністю директора.

Велика палата Верховного Суду, визначаючи юрисдикцію спору (справа №145/166/18) щодо припинення повноважень члена виконавчого органу товариства дійшла висновку, що зазначена категорія справ має розглядатися у порядку господарського судочинства.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 30 Господарського-процесуального кодексу України, виключна територіальна підсудність за місцезнаходженням юридичної особи не поширюється на трудові спори.

За змістом норм ст. 30 ЦПК України на трудовий спір не поширюються правила виключної підсудності, а відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 185, 191, 192, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати припиненими з 20.07.2022 року трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Паверсток" код у та ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 у зв`язку з її звільненням за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України.

Визнати учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" код у ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_2 одноособовим керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" код у до призначення директора.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Перший Відповідач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПАВЕРСТОК" (03038, м. Київ, вул. Миколи Гринченка, 4, ).

Другий Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Повне рішення складено "15" вересня 2022 р.

Суддя С.А. Прохоров