ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Черкаси справа № 925/639/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Кандаурова М.В., за участі представників сторін:

від позивача: Шевченко О.В. - адвокат за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд" (смт. Слобожанське, Дніпропетровська область) до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Снаб" ( м. Черкаси) про стягнення 597 693,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 597 693,86 грн. з яких: 478 923,20 грн. передоплати, 55 195,97 грн. пені, 5 838,00 грн. як 3 % річних та 57736,69 грн. інфляційних втрат на підставі договору поставки № 30 від 25.01.2022, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, явка яких в засідання не визнана обов`язковою.

В останні засідання представник відповідача не з`явився, клопотання про відкладення судом задовольнялися, однак відповідач так і не забезпечив в засідання явку свого представника, коло яких чинним ГПК України не обмежено.

Враховуючи інтереси позивача, суд відхилив останнє клопотання відповідача від 30.08.22 про перенесення засідання через задіяння адвоката відповідача в іншому засіданні.

В ході розгляду справи позивач свої вимоги підтримував повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, вважаючи зобов`язання по поставці товару виконаним.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи і заперечення сторін по суті позовних вимог та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає лише до часткового задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що між ТОВ «АГРОХІМ СНАБ» (Відповідач і Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРАЙД» (Позивач і Покупець) був укладений Договір поставки №30 від 25 січня 2022 року (надалі - Договір а.с. 14).

Відповідно до умов Договору, Постачальник зобов`язується поставити продукцію, асортимент, номенклатура, кількість і ціна якої зазначені у погоджених сторонами Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору, надалі по тексту іменовані - Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його у порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Постачання Товару за цим Договором здійснюється партіями. Асортимент, номенклатура, кількість і ціна Товару кожної партії зазначені у погоджених Сторонами Специфікаціях (розділ 1).

На виконання умов Договору між Сторонами підписано Специфікацію №2 від 02 лютого 2022 року до Договору поставки №30 від 25.01.2022 року (а.с. 16).

Відповідно до Специфікації Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти й оплатити товар «Аміачна селітра ; Вид пакування: Біг бег 600; одиниця виміру: тонна; кількість: 21,6 т; ціна з ПДВ за тону: 26 802, 00 гривень.

Загальна сума Товару за Специфікацією складає 578 923, 20 грн.

Відповідно до п. п. 6.1., 6.4. Договору, ціна Товару та загальна ціна кожної конкретної партії Товару, що поставляється на умовах даного Договору, передбачена в Специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього Договору. Оплата вартості товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок Постачальника у строки, що визначаються Сторонами у Специфікаціях, Рахунках-фактурах до даного Договору.

Пунктом 4 Специфікації передбачено, що умови оплати Товару - 100% передплата до дати строку поставки Товару.

Строк поставки товару за умовами Специфікації - до 18 лютого 2022 року (п. 6).

Сторонами не надано суду доказів, що Договір між ними визнавався недійсним чи розривався за згодою сторін, або сторони змінювали умови Договору.

За своїм правовим змістом сторонами укладено договір поставки, який відповідає вимогам ст. 712 ЦК України. Даною нормою передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідачем із посиланням на Договір № 30 від 25.01.22 було виставлено Рахунок на оплату по Замовленню №45 від 02 лютого 2022 року на загальну суму 578 923, 20 грн. (а.с. 17) на оплату товару, який визначено Специфікацією до Договору.

На виконання умов Договору та Специфікації до нього позивач сплатив відповідачу 578 923, 20 грн. платіжним дорученням № 1700 від 03.02.22 (а.с. 18) із посиланням у призначенні платежу на рахунок, Специфікацію та Договір між сторонами, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач отримання коштів на оплату товару від позивача не заперечив.

За умовами п. 5.1. Договору та п. 5, 6 Специфікації, поставка товару повинна бути проведена відповідачем до 18.02.2022 на умовах ЕХW м. Нова Каховка, Херсонська область (порт Дніпряни).

За доводами позивача, відповідач у встановлені строки повністю оплачений ним товар не поставив, з чого і виник спір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд вже визначився, що за своїм правовим змістом сторонами укладено договір поставки, який відповідає вимогам ст. 712 ЦК України.

За правилами ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно із статтею 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Частинами 2,3 ст. 693 ЦК України встановлено що, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже позивач має право на альтернативний спосіб захисту свого порушеного права.

Позивачем направлено відповідачу лист за вих. №0205/1 від 02.05.2022 року (а.с. 20) на адресу ТОВ «АГРОХІМ СНАБ» в якому попросило повернути грошові кошти, які були сплачені на користь ТОВ «АГРОХІМ СНАБ» за селітру аміачну в кількості 21,6 тони згідно Платіжного доручення від 03.02.2022 року №1700 в сумі 578 923, 20 гривень , у зв`язку з неможливістю поставки.

Відповідачем було отримано цей лист за Вих. №0205/1 від 02.05.2022 року, бо із посиланням на нього відповідачем повернуто ТОВ «АГРО ПРАЙД» 100 000, 00 гривень, що підтверджується Платіжним дорученням №5612 від 13 травня 2022 року. В призначенні платежу вказано: повернення коштів згідно Листа за Вих. №0205/1 від 02.05.2022 року.

Залишок боргу відповідача перед позивачем становить 478 923,20 грн.

Решта боргу не повернута позивачу також і в ході розгляду справи.

Суд не погоджується із запереченнями відповідача про те, що він повністю виконав умови поставки та із затримкою лише на 1 день 19.02.22 поставив весь товар до м. Нова Каховка Херсонська область (порт Дніпряни). про що повідомив позивача у телефонному режимі.

Відповідач вважає, що з 19.02.2022 саме на позивача покладаються всі ризики втрати товару, а відповідач не несе за нього ніякої відповідальності.

Позивач заперечив такі доводи відповідача, оскільки відповідач сам підтверджує прострочення поставки товару, однак не підтверджує цю поставку первинними документами (накладні, акти, сертифікати і т.д.) за підписами обох сторін.

З цих підстав суд відхиляє доводи відповідача, що саме з вини позивача, який не забезпечив транспорт для вивезення вантажу, після початку війни окупаційною владою м. Нова Каховка селітру було вкрадено (а.с. 48).

Також суд не враховує як докази належного виконання зобов`язання з поставки позивачу селітри, надані відповідачем копії договорів із його контрагентами про поставку на користь відповідача селітри, бо в цих договорах не вказано, що селітра закупляється для позивача і він не є стороною цих договорів (а.с. 50,95).

Крім того, повернення 100 000,00 грн. позивачу, як частини від вартості поставленого товару, суперечить доводам відповідача про поставку товару в повному обсязі, бо підстава повернення цих коштів у випадку належної поставки товару в такому разі є незрозумілою.

Отже суд приходить до висновку, що відповідач належними і допустимими доказами не довів, що ним було вчасно та у повному обсязі поставлено селітру аміачну на користь позивача по договору між сторонами № 30 від 25.01.2022.

За умовам п. 5.5. цього договору при передачі товару Постачальник зобов"язаний передати Покупцю разом із товаром комплект супровідних документів - товарно-транспортні накладні, належним чином засвідчену копію сертифікату якості. Доказів складення таких документів і їх передачі позивачу відповідач суду не надав.

Таким чином відповідач повинен повернути на користь позивача залишок оплаченої вартості товару, який не було поставлено вчасно, у розмірі 478 923,20 грн.

За прострочення поставки товару позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 55195,97 грн.

Пунктом 8.2. Договору № 30, передбачено, що у разі порушення строків Поставки Товару (партії товару) та/або недотримання строків заміни неякісного Товару та/або недотримання строків до поставки Товару, Постачальник виплачує Покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості Товару який має бути поставлений/замінений за кожен день прострочення.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, встановлення права нарахування пені за прострочення виконання не грошового зобов`язання не суперечить нормам ГК України.

За правилами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд вважає, що за належним розрахунком та з урахуванням часткового повернення відповідачем 100000,00 грн. з вартості непоставленого товару, сума пені становить лише 50 865,73 грн. за період з 19.02.2022 по 01.07.2022.

Дані кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача у примусовому порядку, оскільки розрахунок за пенею відповідачем у добровільному порядку не проведено.

Частиною 2 статті 625 ЦК України, передбачено що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У Постанові ВП ВС від 22.09.2020 по справі № 918/631/19 (№ в ЄДРСР 92270712) викладений правовий висновок, яким Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України та Верховного Cуду щодо застосування частини другої статті 625 ЦК України у випадку прострочення зобов`язання з повернення суми попередньої оплати товару, визначивши, що правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у постачальника (продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати і 3 % річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

Суд не погоджується із доводами позивача, що враховуючи строки поставки за умовами Договору та Специфікації, порушення повернення коштів передоплати почалося з 19.02.2022. З цієї дати почалося порушення строку виконання зобов`язання з поставки товару в натурі, а строк повернення коштів почався з часу виникнення у відповідача обов`язку повернути кошти за товар після пред`явлення позивачем вимоги про це.

За наявними у справі доказами неможливо встановити, якого числа відповідач тримав лист від позивача про повернення коштів № 0205/1 від 02.05.2022 (а.с. 20). Відповідач ухилився від виконання вимог суду вказати таку дату у своєму письмовому поясненні. Скріншот екрана про відправку листа з електронної пошти позивача (а.с. 97) не дає змоги суду ідентифікувати цей лист взагалі (його зміст).

Тому суд вважає, що достовірною датою виконання відповідачем свого зобов`язання по поверненню сплачених коштів за непоставлений товар, за матеріалами справи можна вважати лише 13.05.22, коли платіжним дорученням № 5612 відповідач повернув позивачу частину спірних коштів у сумі 100 000,00 грн.

Враховуючи це, розрахунки 3% річних та інфляції за період з 19.02.22 по 13.05.2022 (а.с. 10-11) суд не приймає.

За належними розрахунками 3% річних за період з 14.05.2022 по 01.07.2022 має бути 1928,81 грн. замість вказаних позивачем 1889,00 грн. Оскільки розрахунки в цій частині позивач не змінив, то суд приймає розрахунки позивача.

Інфляційні за період з 14.05.22 по 31.05.2022 становлять 12930,93 грн., розрахунок є вірним (а.с. 12).

Суд вважає, що позивач обрав вірний та ефективний спосіб захисту порушеного права.

Правові підстави позову доведені зібраними у справі доказами та не спростовані відповідачем. Докази проведення розрахунку за позовними вимогами відповідачем суду не подані.

Тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 478923,20 грн. залишку основного боргу, 50 865,73 грн. пені, 1889,00 грн. як 3 % річних, 12930,93 грн. інфляційних втрат на підставі договору поставки № 30 від 25.01.2022.

В решті вимог у позові слід відмовити через невірні розрахунки.

За правилами ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник через неправильні дії відповідача, з нього на користь позивача слід стягнути 8965,41 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України. -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Снаб" (ідентифікаційний код 41319579, Черкаси, проспект Хіміків, 3 оф. 16) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд" (ідентифікаційний код 37707685, смт. Слобожанське, Дніпропетровська область, вул. 8 Березня, 23А кім. 308) -- 478923,20 грн. основного боргу, 50 865,73 грн. пені, 1889,00 грн. як 3 % річних, 12930,93 грн. інфляційних втрат на підставі договору поставки № 30 від 25.01.2022 та 8965,41 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В решті вимог у позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2022

Суддя Н.М. Спаських