РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2022Справа № 910/10122/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс"

про стягнення 3 913 606,44 грн.

За участю Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

від прокуратури: Холоша Х.Ю. (за службовим посвідченням № 052472 ).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

"Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 3 913 606, 44 грн., з яких: 3 560 369,74 грн. - основний борг, 196 739,43 грн. - пеня, 156 497,27 грн. - штраф.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказував на те, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором генерального підряду від 04.06.2018 року № 100/18, прострочивши виконання оплачених позивачем робіт за 2 та 3 етапами робіт за цим правочином більше ніж на 20 днів. Зважаючи на викладене, позивачем було ініційовано розірвання спірної угоди та проведено перевірку виконаних відповідачем робіт за договором, у результаті чого встановлено фактичне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" будівельних робіт на суму 2 877 538,78 грн. та значне завищення відповідачем обсягів виконаних робіт на суму 3 560 369,74 грн., що у подальшому було підтверджено висновком відповідної будівельно-технічної експертизи. При цьому, внаслідок порушення строків виконання робіт по 2-му та 3-му етапу, визначених пунктом 5.1 Договору, позивачем на підставі пункту 7.4 цієї угоди нараховано до стягнення з відповідача пеню та штраф. У зв`язку з цим, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2019 року вищевказану позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

22.08.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

У зв`язку з наведеними обставинами, ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2019 року відкрито провадження у справі № 910/10122/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.09.2019 року.

11.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 10.09.2019 року про передачу справи № 910/10122/19 за підсудністю до господарського суду Одеської області. В обґрунтування цього клопотання відповідач посилався на те, що вимоги позивача у справі № 910/10122/19 за своїм змістом та суттю є зустрічним позовом у справі № 916/1773/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" до "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" про стягнення 860 460,46 грн., яка перебуває у провадженні господарського суду Одеської області.

18.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача від 18.09.2019 року на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що підрядником за Договором були виконані будівельні роботи на загальну суму 7 298 641,45 грн., з яких: 197 617,01 грн., 198 000,00 грн. та 242 563,98 грн. - виконані та оплачені роботи, 5 800 000,00 грн. - вартість будівельних матеріалів, придбаних підрядником за рахунок отриманих коштів попередньої оплати, а також 860 460,46 грн. - виконані у листопаді 2018 року будівельні роботи, які не оплачені позивачем. Разом із тим, зважаючи на безпідставне, на думку відповідача, не підписання замовником актів виконаних робіт від 06.11.2018 року, такі акти є дійсними. Крім того, долучені позивачем до матеріалів справи акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в від 13.11.2018 року та розрахунок завищення вартості виконаних робіт за актами КБ-2в за листопад 2018 року, на думку відповідача, не можуть братися судом до уваги, оскільки замовник не повідомляв підрядника про дату і час проведення перевірки обсягів фактично виконаних робіт. Також відповідач вказав на невідповідність наявного у матеріалах справи висновку будівельно-технічної експертизи від 06.03.2019 року № 125-015 вимогам Господарського процесуального кодексу України. Водночас у зазначеному відзиві відповідач просив суд продовжити йому строк на подання відповідних доказів до 18.10.2019 року.

У підготовчому засіданні 18.09.2019 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про передачу справи № 910/10122/19 за підсудністю до господарського суду Одеської області. Водночас Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" продовжено строк на подання доказів до 18.10.2019 року та відкладено підготовче засідання на 22.10.2019 року.

21.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 21.10.2019 року про оголошення перерви в підготовчому засіданні 22.10.2019 року.

21.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 17.10.2019 року № 514/2/477 на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив про те, що вказані відповідачем суми по сплаті коштів за виконані роботи та закриття попередньої оплати не відповідають дійсності. Також позивач вказав, що акт виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року на загальну суму 5 800 000,00 грн., датований 06.11.2018 року, а також акт виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року на суму 860 460,46 грн., датований 06.11.2018 року, не надавалися на перевірку інженеру технічного нагляду, не підписані останнім та не надходили на адресу позивача. Крім того, відповідач у встановленому порядку був повідомлений про проведення перевірок та інших дій на об`єкті будівництва, що спростовує відповідні заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс".

У підготовчому засіданні 22.10.2019 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/10122/19 на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 12.11.2019 року.

До початку підготовчого засідання 12.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 11.11.2019 року про продовження строку на подання заперечень на відповідь на відзив та відповідних доказів, а також про оголошення перерви в підготовчому засіданні, призначеному на 12.11.2019 року.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року вирішено проводити розгляд справи № 910/10122/19 упродовж розумних строків згідно з приписами статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, продовжено відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив, підготовче засідання відкладено на 17.12.2019 року.

13.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 13.12.2019 року, в якому останній з метою встановлення дійсних обсягів та вартості фактично виконаних відповідачем будівельних робіт та витрачених підрядником матеріалів, просив суд призначити у даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої останній просив доручити судовому експерту Рапачу Костянтину Васильовичу. Крім того, у зв`язку із призначенням цієї експертизи, відповідач просив суд зупинити провадження у справі № 910/10122/19.

У підготовчому засіданні 17.12.2019 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.01.2020 року.

02.01.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення позивача від 28.12.2019 року № 514/2/641 на клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

02.01.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України від 24.12.2019 року № 6032вих-19 про участь у розгляді справи № 910/10122/19.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2020 року підготовче засідання відкладено на 22.01.2020 року для надання прокурору можливості ознайомитися з матеріалами справи та надати письмові пояснення по суті спору.

20.01.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли пояснення Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України від 17.01.2020 року № 9-2-10вих-20, в яких останній зазначив про обґрунтованість вимог позивача та просив суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

20.01.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" подано заяву про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2020 року заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19 визнано необґрунтованим та зупинено провадження у справі № 910/10122/19 до вирішення суддею, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.01.2020 року (суддя Мудрий С.М.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді Ломаки В.С. відмовлено.

Не погодившись з ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" 24.01.2020 року подало апеляційну скаргу від 23.01.2020 року № 3, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.01.2020 року в справі № 910/10122/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію вирішення заяви про відвід судді, стверджуючи про упереджене ставлення судді Ломаки В.С. до відповідача.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року ухвалу господарського суду міста Києва від 21.01.2020 року в цій справі залишено без змін.

02.04.2020 року матеріали справи № 910/10122/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.04.2020 року провадження у справі № 910/10122/19 поновлено, підготовче засідання призначено на 20.05.2020 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2020 року, у зв`язку з надходженням запиту Північного апеляційного господарського суду про направлення матеріалів справи № 910/10122/19 до суду апеляційної інстанції для подальшого скерування до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року, провадження у справі № 910/10122/19 зупинено до закінчення перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року в порядку касаційного провадження та повернення матеріалів зазначеної справи до місцевого господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.01.2020 року в справі № 910/10122/19 в частині визнання необґрунтованим заявленого відводу судді і передачі заяви для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, повернуто заявнику; відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року і ухвалу господарського суду міста Києва від 21.01.2020 року в частині зупинення провадження у справі № 910/10122/19.

16.06.2020 року матеріали справи № 910/10122/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2020 року провадження у справі № 910/10122/19 поновлено, підготовче засідання призначено на 14.07.2020 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.07.2020 року підготовче засідання відкладено на 28.07.2020 року.

22.07.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 21.07.2020 року, в якому останній просив суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в кримінальній справі № 487/3983/20, що розглядається Заводським районним судом міста Миколаєва. В обґрунтування цього клопотання відповідач посилався на те, що в рамках вказаної кримінальної справи будуть досліджені та встановлені обставини наявності чи відсутності у діях директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" при виконанні умов договору підряду від 04.06.2018 року № 100/18 елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, вини, тоді як у господарського суду міста Києва, на думку відповідача, відсутня можливість до вирішення справи № 487/3983/20 встановити конкретних осіб, якими позивачу завдано спірних збитків.

У підготовчому засіданні 28.07.2020 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача від 21.07.2020 року про зупинення провадження у справі, підготовче засідання відкладено на 12.08.2020 року.

03.08.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 30.07.2020 року про уточнення клопотання від 13.12.2019 року про призначення судової експертизи, в якому останній просив проведення судової будівельно-технічної експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, а також поставити на вирішення експертам наступні питання:

- Чи відповідають обсяги та вартість виконаних будівельних робіт, завезених на об`єкт та витрачених матеріалів підрядником Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс", які зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт від 06.11.2018 року на суму 860 640,46 грн. фактично виконаним будівельним роботам по об`єкту "Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1"?

- Чи відповідають обсяги та вартість виконаних будівельних робіт, завезених на об`єкт та витрачених матеріалів підрядником Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс", які зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт від 06.11.2018 року на суму 5 800 000,00 грн., фактично виконаним будівельним роботам по об`єкту "Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1"?

06.08.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення позивача від 06.08.2020 року № 514/2/308, в яких останній навів додаткові заперечення проти призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи.

У підготовчому засіданні 12.08.2020 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 23.09.2020 року з метою надання іншим учасниками справи можливості висловити правову позицію щодо заявленого відповідачем клопотання про призначення судової експертизи, з урахуванням клопотання відповідача від 30.07.2020 року про уточнення клопотання від 13.12.2019 року про призначення судової експертизи, в якому останній змінив перелік запропонованих для вирішення експерта питань та зазначив іншу експертну установу.

18.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення відповідача щодо необхідності призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи, в яких останній зазначив про те, що наявний у матеріалах справи висновок будівельно-технічної експертизи № 125-015 від 06.03.2019, складений експертом ОСОБА_5, на думку представника відповідача, не може вважатися висновком експерта у цій справі, оскільки не містить відомостей про те, що такий висновок підготовлено для подання до суду. Крім того, означений висновок, за твердженням відповідача, містить ряд недоліків, зокрема: при складенні висновку експертом проаналізовано та досліджено акт № 4 за жовтень 2018 року на суму 2 982 563,98 грн., який не є чинним у зв`язку з його відкликанням листом підрядника від 02.11.2018 року № 85; огляд будівельного майданчика проведено експертом без повідомлення відповідача; у висновку експерта від 06.03.2019 року № 125-015 вказано про його проведення 19.02.2019 року, тоді як долучені до нього фотографії датовані 20.02.2019 року; у період з 30.11.2018 року по 19.02.2019 року на будівельному майданчику здійснено крадіжки будівельних матеріалів та руйнування виконаних відповідачем будівельних робіт; встановлені експертом ОСОБА_5 факти повного невиконання окремих будівельних робіт відносяться до акта № 4 за жовтень 2018 року, який відповідачем відкликано листом від 02.11.2018 року № 85; встановлені у резолютивній частині висновку від 06.03.2019 року № 125-015 факти завищення обсягів виконаних робіт (земляні роботи та фундаменти) прямо суперечать мотивувальній частині цього висновку, де зазначено, що частина робіт, що виконувалися (земляні роботи з розробки ґрунту та доопрацювання вручну зачищення дна і стінок з викидом ґрунту в котлованах та улаштування фундаменту), відносяться до підготовчих, і факт виконання цих робіт підтвердити шляхом обстеження неможливо. Крім того, відповідач вказав, що висновки, викладені у наявному в матеріалах справи висновку експерта від 06.03.2019 року № 125-015, суперечать висновкам експерта Одеського НДЕКЦ МВС України від 14.11.2019 року № 25 БЗ, складеного щодо цього ж об`єкта будівництва.

18.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача від 18.09.2020 року № 514/2/361 на клопотання відповідача про уточнення клопотання від 13.12.2019 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

До початку підготовчого засідання 23.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України від 23.09.2020 року № 9-2-2760вих.-20.

У підготовчому засіданні 23.09.2020 року судом розглянуто клопотання відповідача від 13.12.2019 року про призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи (з урахуванням клопотання від 30.07.2020 року про його уточнення) та постановлено протокольну ухвалу про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

В обґрунтування означеного клопотання відповідач послався на недопуск залученого останнім до проведення відповідної експертизи експерта Рапача Костянтина Васильовича до об`єкта будівництва та неможливість вирішення поставлених перед експертом запитань, що у свою чергу позбавило Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" можливості реалізувати право на подання доказу в даній справі - висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Крім того, на підтвердження необхідності призначення судової експертизи відповідач посилався на недоліки наявного у матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_5 від 06.03.2019 року № 125-015, складеного за результатами вирішення аналогічних за змістом запитань.

Відповідно до частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Проте відповідачем у встановленому законом порядку не було доведено суду належними і допустимими доказами одночасної наявності передбачених вищенаведеною нормою умов, необхідних для призначення судової будівельно-технічної експертизи у даній справі.

Після постановлення означеної протокольної ухвали та оголошення судом результату вирішення поданого відповідачем клопотання про призначення судової експертизи, представником відповідача заявлено клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання йому можливості підготувати письмову заяву про відвід судді від розгляду цієї справи. Означене клопотання судом задоволено та надано представнику відповідача додатковий час для підготовки вказаної ним заяви, у зв`язку з чим протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 23.09.2020 року підготовче засідання відкладено на 25.09.2020 року.

25.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, зокрема, виписки з банківського рахунку відповідача за період з 24.12.2019 року по 24.12.2019 року, яка свідчить про повернення позивачу частини невикористаного відповідачем авансу за договором підряду від 04.06.2018 року № 100/18 на суму 600 000,00 грн., копії наказу директора відповідача від 05.02.2019 року № 3, акту перевірки від 06.02.2019 року та інших.

25.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким пред`явлено обвинувачення у кримінальній справі № 487/3983/20.

25.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли клопотання відповідача про допит експерта ОСОБА_5 та експерта ОСОБА_4.

Крім того, до початку підготовчого засідання 25.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла письмова заява про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19.

У підготовчому засіданні 25.09.2020 року судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19.

Також, у цьому підготовчому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інженера з технічного нагляду Масляєва П.В.

Розглянувши у підготовчому засіданні 25.09.2020 року вказане клопотання представника відповідача, а також подане 25.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , судом постановлено протокольну ухвалу про відмову в їх задоволенні з огляду на недоведеність відповідачем того, що рішення у справі може вплинути на права або обов`язки наведених осіб щодо однієї із сторін у справі.

Разом із тим, у вказаному підготовчому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для виклику експерта ОСОБА_5 та експерта ОСОБА_4., у зв`язку з відсутністю необхідності заслуховування експертів щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування (стаття 100 Господарського процесуального кодексу України), чи роз`яснення відповідних висновків (стаття 69 Господарського процесуального кодексу України). Слід також зазначити, що експерт ОСОБА_4 виконував відповідну судову експертизу з рамках кримінального провадження, а не на підставі ухвали господарського суду міста Києва у даній справі, що додатково ставить під сумнів обґрунтованість та доцільність надання ним пояснень в рамках розгляду справи № 910/10122/19. Враховуючи наведене, у підготовчому засіданні 25.09.2020 року судом постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотань відповідача про допит експерта ОСОБА_5 та експерта ОСОБА_4 .

Крім того, протокольною ухвалою від 25.09.2020 року відповідачу поновлено строк на подання доказів, які надійшли до суду 25.09.2020 року.

У той же час у підготовчому засіданні 25.09.2020 року представником відповідача також заявлено усне клопотання про призначення колегіального розгляду даної справи, у задоволенні якого ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2020 року було відмовлено.

Також, у підготовчому засіданні 25.09.2020 року представником відповідача заявлено усне клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2020 року, з огляду на відсутність згоди позивача на врегулювання спору за участю судді, в задоволенні означеного клопотання також відмовлено.

Слід зазначити, що усне клопотання представника відповідача про оголошення перерви у підготовчому засіданні для надання йому можливості підготувати та подати до суду зустрічний позов до позивача про відшкодування вартості будівельних матеріалів також було залишено судом без задоволення, у зв`язку з необґрунтованістю, про що у підготовчому засіданні 25.09.2020 року постановлено відповідну протокольну ухвалу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2020 року підготовче провадження у справі № 910/10122/19 було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 21.10.2020 року.

06.10.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва відповідачем подано зустрічний позов про стягнення з "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" збитків у розмірі 622 892,52 грн., завданих внаслідок привласнення замовником належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" будівельних матеріалів. Одночасно відповідач просив суд визнати поважною причину пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви та поновити строк для її подання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" відмовлено у поновленні процесуального строку для подання зустрічного позову та повернуто зустрічну позовну заяву заявнику.

08.10.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" від 07.10.2020 року № 1 про заміну відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест".

15.10.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року про повернення зустрічного позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року провадження у справі № 910/10122/19 зупинено до закінчення перегляду Північним апеляційним господарським судом ухвали господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року в порядку апеляційного провадження та повернення матеріалів зазначеної справи до місцевого господарського суду.

26.10.2020 року матеріали справи № 910/10122/19 скеровано до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року в справі № 910/10122/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестбуд Плюс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року повернуто скаржнику разом з доданими до неї документами.

04.12.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про поновлення провадження у справі.

08.12.2020 року матеріали справи № 910/10122/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2020 року провадження у справі № 910/10122/19 поновлено та призначено судове засідання на 23.12.2020 року.

Водночас 18.12.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов запит Північного апеляційного господарського суду про направлення матеріалів справи № 910/10122/19 до суду апеляційної інстанції для її подальшого скерування до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для касаційного перегляду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2020 року провадження у справі № 910/10122/19 зупинено до закінчення перегляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року в справі № 910/10122/19 у порядку касаційного провадження та повернення матеріалів зазначеної справи до місцевого господарського суду.

29.12.2020 року матеріали справи № 910/10122/19 скеровано до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року відмовлено.

03.02.2021 року матеріали справи № 910/10122/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Враховуючи те, що обставини, якими було зумовлено зупинення провадження у справі № 910/10122/19, відпали, ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2021 року провадження у справі № 910/10122/19 поновлено та призначено її до розгляду по суті на 16.02.2021 року.

Слід також зазначити, що 04.02.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Міністерства оборони України від 04.02.2021 року, в якій останнє просило суд замінити позивача у справі № 910/10122/19 - Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління його правонаступником - Міністерством оборони України, у зв`язку з реорганізацією позивача.

У судовому засіданні 16.02.2021 року оголошувалася перерва до 02.03.2021 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2021 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" від 07.10.2020 року № 1 про заміну відповідача його правонаступником відмовлено. У той же час заяву Міністерства оборони України від 04.02.2021 року про заміну позивача його правонаступником задоволено; замінено позивача у справі № 910/10122/19 - Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління його правонаступником - Міністерством оборони України.

Водночас, з урахуванням клопотання представника Міністерства оборони України про оголошення у судовому засіданні перерви, а також зважаючи не неявку представника відповідача, господарським судом міста Києва оголошено перерву у судовому засіданні до 16.03.2021 року.

11.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" про направлення матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду для передачі до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

12.03.2021 року до господарського суду міста Києва надійшов запит Північного апеляційного господарського суду про направлення матеріалів справи № 910/10122/19 для її подальшого скерування разом з касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2021 зупинено провадження у справі № 910/10122/19 до закінчення перегляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 910/10122/19 в порядку касаційного провадження та повернення матеріалів зазначеної справи до господарського суду міста Києва.

16.03.2021 року матеріали справи скеровано до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року відмовлено.

31.03.2021 року матеріали справи № 910/10122/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2021 провадження у справі № 910/10122/19 поновлено, судове засідання призначено на 13.04.2021 року.

Водночас, судом встановлено, що 12.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.03.2021 року.

Також, 29.03.2021 року на адресу господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестбуд Плюс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.03.2021 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2021 року провадження у справі № 910/10122/19 зупинено до повернення матеріалів зазначеної справи до господарського суду міста Києва.

20.06.2022 року матеріали справи № 910/10122/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року провадження у справі № 910/10122/19 поновлено, судове засідання призначено на 13.07.2022 року.

23.06.2022 року на електронну пошту господарського суду міста Києва надійшов запит Північного апеляційного господарського суду про направлення матеріалів справи № 910/10122/19 до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з необхідністю вирішення питання про поновлення апеляційного провадження у вказаній справі.

З урахуванням необхідності направлення матеріалів справи № 910/10122/19 до Північного апеляційного господарського суду, з огляду на неможливість вирішення спору за відсутності матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2022 року провадження у вказаній справі зупинено до повернення її матеріалів до господарського суду міста Києва.

04.08.2022 року матеріали справи № 910/10122/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Зважаючи на викладене, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.08.2022 року провадження у справі № 910/10122/19 поновлено, судове засідання призначено на 06.09.2022 року.

01.09.2022 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшла заява Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону про забезпечення участі у судовому засіданні 06.09.2022 року в режимі відеоконференції. Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.09.2022 року вищенаведену заяву Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону задоволено.

Прокурор у судовому засіданні 06.09.2022 року вказав про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Сторони про дату час і місце розгляду справи були завчасно повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання 06.09.2022 року не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

У судовому засіданні 06.09.2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2018 року між "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" (далі - Управління, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" (далі - Компанія, генпідрядник) було укладено договір підряду № 100/18 (далі - Договір), за умовами якого замовник доручає, а генпідрядник відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт із "Будівництва будівлі казарми поліпшеного планування у військовому містечку № 68, АДРЕСА_1" Будівельні роботи та поточний ремонт (45000000-7) (далі - об`єкт), що виконується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Означений Договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками наведених суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.2 Договору генпідрядник зобов`язується у строк, що не перевищує 210 календарних днів з дати укладення Договору, виконати роботи з будівництва об`єкту та передати їх замовнику, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи (об`єкт).

Кількісні характеристики виконуваних за цим Договором робіт викладено у Додатку № 1 до цього Договору (пункт 1.3 наведеної угоди).

За змістом пунктів 2.1, 2.2, 2.3 цього правочину генпідрядник зобов`язаний виконати передбачені цим Договором роботи, якість яких повинна відповідати вимогам нормативно-правових актів, якими регламентовано відносини у сфері будівництва, проектній документації та умовам Договору. З метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам замовник (відповідні посадові особи, які визначені наказом замовника) забезпечує (забезпечують) здійснення технічного нагляду за будівництвом у порядку, встановленому чинним законодавством. Замовник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконаних робіт відповідно до частини першої статті 849 Цивільного кодексу України та у порядку, передбаченому Договором.

Відповідно до пункту 2.6 Договору, у разі виявлення невідповідності виконаних робіт вимогам нормативно-правових актів, якими регламентовано відносини у сфері будівництва, проектній документації та умовам Договору, замовник вимагає від генпідрядника усунення допущених недоліків або про зупинення виконання робіт до повного усунення недоліків генпідрядником.

Роботи, що виконані з використанням матеріальних ресурсів, які не відповідають вимогам нормативно-правових актів та умовам Договору, замовником не оплачуються (пункт 2.7 Договору).

За умовами пунктів 3.1, 3.2 цієї угоди договірна ціна становить 19 549 224,10 грн., у тому числі ПДВ - 3 258 204,02 грн. Зазначена договірна ціна є твердою, складається генпідрядником на підставі наданої ним цінової пропозиції згідно з вимогами нормативних документів у сфері ціноутворення в будівництві.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунки за виконані роботи по об`єкту проводяться на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3.

Згідно з пунктом 4.1.4 Договору замовник може надавати генпідряднику попередню оплату (аванс) на виконання робіт по об`єкту відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 року № 117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" та Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1764 за таких умов:

а) аванс надається генпідряднику за наявності рішення головного розпорядника коштів замовника;

б) аванс надається на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів;

в) розмір попередньої оплати не може перевищувати 30 (тридцять) відсотків вартості від річного обсягу робіт;

г) генпідрядник зобов`язується використати одержану попередню оплату протягом 3-х (трьох) місяців після одержання попередньої оплати. По закінченні зазначеного терміну невикористані суми попередньої оплати повертаються замовнику;

д) для отримання попередньої оплати генпідрядник повинен письмово звернутися до замовника та узгодити з ним перелік витрат, на які передбачено використати отримані кошти.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищенаведених умов Договору "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" відповідно до платіжних доручень від 27.06.2018 року № 194 на суму 2 800 000,00 грн. та від 18.07.2018 року № 254 на суму 3 000 000,00 грн. перерахувало на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" суму попередньої оплати за Договором у загальному розмірі 5 800 000,00 грн.

Відповідно до пункту 5.1 Договору термін завершення виконання робіт по об`єкту - не пізніше ніж через 210 (двісті десять) календарних днів з дати укладення Договору, а саме до 30.12.2018 року, у тому числі за етапами:

1 етап: не пізніше, ніж через 45 (сорок п`ять) календарних днів з дати укладення Договору, а саме до 18.07.2018 року; повинні бути завершені наступні будівельні роботи:

- земляні роботи;

- улаштування фундаменту;

- улаштування монолітного поясу по фундаменту;

- улаштування вводів інженерних мереж;

- розведення мереж каналізації та водопостачання нижче відмітки 0;

- улаштування підлоги по ґрунту нижче відмітки 0.

2 етап: не пізніше, ніж через 80 (вісімдесят) календарних днів з дати укладення Договору, а саме до 22.08.2018 року; повинні бути завершені наступні будівельні роботи:

- улаштування стін цегляних 1-го поверху з перемичками;

- улаштування монолітного поясу по стінам 1-го поверху;

- монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками.

3 етап: не пізніше, ніж через 120 (сто двадцять) календарних днів з дати укладення Договору, а саме до 01.10.2018 року; повинні бути завершені наступні будівельні роботи:

- улаштування стін цегляних 2-го поверху з перемичками;

- улаштування монолітного поясу по стінам 2-го поверху;

- монтаж плит перекриття 2-го поверху з монолітними ділянками;

- монтаж вікон 1-го поверху;

- прокладка внутрішніх мереж електропостачання на 1-му поверсі;

- прокладка внутрішніх мереж тепло-, водопостачання та каналізації на 1-му поверсі;

- улаштування внутрішніх стін (перегородок) 1-го поверху;

- улаштування бетонної стяжки підлоги 1-го поверху;

- монтаж сходів між 1-м та 2-м поверхом.

З урахуванням зазначених етапів робіт та граничних строків їх виконання генпідрядником розробляється календарний графік виконання робіт, який погоджується замовником та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 5.2.1 Договору приймання-передача виконаних робіт по об`єкту здійснюється відповідно до чинних нормативно-правових актів, якими регламентовано прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію.

Згідно з пунктом 5.2.4 цієї угоди передача виконаних робіт по об`єкту генпідрядником та їх приймання замовником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-2в, № КБ-3) з обов`язковим попереднім оформленням виконавчої технічної документації, актів на приховані роботи, виконавчих схем, тощо.

За умовами пункту 10.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.12.2018 року, а в частині своїх зобов`язань та розрахунків - до їх повного виконання сторонами.

Судом встановлено, що на виконання вищенаведених умов Договору між сторонами цієї угоди були складені та підписані акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за серпень 2018 року № 1 на суму 197 617,01 грн., за серпень 2018 року № 2 на суму 1 594 847,99 грн., за вересень 2018 року № 2 на суму 1 662 879,54 грн. та за жовтень 2018 року № 4 на суму 2 982 563,98 грн. У матеріалах справи також наявні відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2018 року № 1, за серпень 2018 року № 2, за вересень 2018 року № 2, за жовтень 2018 року № 4, а також підсумкові відомості ресурсів. Загальна вартість вказаних у цих актах виконаних Компанією робіт склала 6 437 908,52 грн.

Разом із тим, вартість цих робіт була повністю оплачена замовником, про що свідчать надані позивачем копії платіжних доручень, зокрема, від 29.08.2018 року № 370 на суму 197 617,01 грн., від 03.10.2018 року № 533 на суму 198 000,00 грн. та від 23.10.2018 року № 623 на суму 242 291,51 грн., які разом із оплаченою замовником попередньою оплатою в розмірі 5 800 000,00 грн. складають суму грошових коштів - 6 437 908,52 грн. Факт отримання Компанією суми грошових коштів за виконані роботи згідно з Договором у розмірі 6 437 908,52 грн. відповідачем під час розгляду справи не заперечувався.

Пунктом 6.3.2 вищевказаного Договору передбачено, що генпідрядник зобов`язаний забезпечувати виконання робіт, якість яких відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства у строки, встановлені Договором.

Однак, у порушення зазначених умов цього правочину відповідач станом на 02.11.2018 року не дотримався своїх зобов`язань щодо виконання та завершення робіт по 2-му етапу (не здійснив монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками), а також взагалі не розпочав роботи по 3-му етапу будівництва. Таким чином, прострочення виконання Компанією робіт по 2-му етапу склало 72 дні, тоді як строки виконання робіт за 3-м етапом були порушені генпідрядником на 32 дні. Означені порушення умов Договору, за твердженням Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління у позовній заяві, призвели до виникнення передумов для не введення в експлуатацію казарми поліпшеного планування у визначені строки та неможливості належного розміщення військовослужбовців військової служби за контрактом.

За змістом пунктів 5.6.2, 6.3.16 Договору на генпідрядника покладено обов`язок у визначеному Договором порядку інформувати замовника про хід виконання робіт, обставини, що перешкоджають їх виконанню, сприяють погіршенню якості робіт, у тому числі про порушення графіку їх виконання (причини, заходи щодо усунення відхилення тощо).

У той же час Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління вказувало, що на його адресу від відповідача не надходило жодних повідомлень про наявність обставин, які перешкоджають вчасному виконанню ним робіт, а також інформації про причини порушення Компанією графіку виконання робіт та заходи щодо їх усунення, наявність підстав для коригування строків виконання робіт за 2-м та 3-м етапами виконання робіт за Договором тощо.

Відповідно до підпункту 6.2.1.2 Договору замовник має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши генпідрядника (цінний лист із описом вкладення) за 10 (десять) календарних днів до дати розірвання, у разі, якщо генпідрядник більш ніж на 20 (двадцять) календарних днів порушив строк завершення виконання робіт будь-якого етапу, визначеного у пункті 5.1 Договору.

За умовами пункту 6.3.21 означеної угоди генпідрядник зобов`язаний відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства передати закінчені роботи, об`єкт та очищений від сміття, непотрібних матеріальних ресурсів, тимчасових споруд, приміщень тощо будівельний майданчик, замовнику.

Зважаючи на тривале прострочення Компанією виконання (завершення) робіт за 2-м та 3-м етапами виконання робіт згідно з графіком, яке складало більше 20 календарних днів за кожним з таких етапів, а також враховуючи положення підпункту 6.2.1.2 Договору, листом від 02.11.2018 року № 303/22/2/456 Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління звернулося до Компанії з повідомленням про дострокове, з 13.11.2018 року, припинення (розірвання) Договору. У наведеному повідомленні замовник також поінформував генпідрядника про те, що останній зобов`язаний у цей же термін передати Південному ТКЕУ виконані будівельні роботи по об`єкту в порядку, передбаченому пунктом 5.2 Договору, а також очистити будівельний майданчик від сміття, непотрібних матеріальних ресурсів, тимчасових споруд, приміщень тощо, та сплатити замовнику нараховані штрафні санкції у загальному розмірі 566 540,00 грн.

Факт належного письмово повідомлення генпідрядника про дострокове розірвання Договору Південним ТКЕУ в односторонньому порядку (з урахуванням підпункту 6.2.1.2 Договору) підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповідної поштової накладної від 02.11.2018 року, фіскального чека від 02.11.2018 року та опису вкладення у направлений на адресу Компанії цінний лист з відміткою календарного штемпеля відділення поштового зв`язку від 02.11.2018 року.

Згідно з пунктом 11.9 Договору останній вважається розірваним в односторонньому порядку через 10 (десять) днів з моменту відправлення замовником на адресу генпідрядника повідомлення, зазначеного в п. 6.2.1 Договору.

Зважаючи на те, що вищевказане повідомлення було відправлене замовником на адресу генпідрядника 02.11.2018 року, суд дійшов висновку про те, що Договір є розірваним з 13.11.2018 року.

Слід зазначити, що у повідомленні від 02.11.2018 року № 303/22/2/456 Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління запросило уповноваженого представника Компанії для звіряння обсягів виконаних за Договором зобов`язань та розрахунків, оформлення відповідної документації по об`єкту та передачі будівельного майданчика.

Відповідно до пункту 6.3.22 Договору генпідрядник зобов`язаний протягом 10-ти днів з дати отримання від замовника повідомлення про розірвання Договору в односторонньому порядку передати йому згідно з пунктом 5.2 Договору виконані будівельні роботи по об`єкту та очищений від сміття матеріальних ресурсів, тимчасових споруд, приміщень тощо будівельний майданчик.

Проте в порушення означених умов Договору відповідач вищевказаного обов`язку не виконав, явку свого повноважного представника на об`єкт будівництва для звіряння обсягів виконаних за Договором зобов`язань та розрахунків, оформлення відповідної документації по об`єкту та передачі будівельного майданчика не забезпечив.

Згідно з пунктом 5.2.2 Договору якщо при здійсненні будівництва об`єкту, при введенні його в експлуатацію чи передачі замовнику виникнуть зауваження до стану (якості) робіт по об`єкту, сторони зобов`язані скласти акт виявлених недоліків та дефектів з переліком і кількісним визначенням виявлених недоліків (недоробок і порушень) та строків щодо їх усунення.

Разом із тим, за умовами пункту 5.2.3 даного правочину якщо генпідрядник відмовиться взяти участь у складанні чи підписанні вказаного акту, замовник має право скласти цей акт за участю інженера з технічного нагляду, що має відповідний кваліфікаційний сертифікат. Визначені у цьому акті зауваження щодо недоліків, недоробок або порушень (якщо такі будуть виявлені) та терміни їх усунення (виправлення) є обов`язковими до виконання генпідрядником, а також є підставою застосування до генпідрядника передбачених Договором штрафних санкцій та відшкодування завданих замовнику внаслідок порушення умов Договору збитків.

Якщо виявлені недоліки не можуть бути усунені генпідрядником, замовником або третьою особою, замовник має право відмовитися від приймання об`єкта та вимагати компенсації збитків (пункт 5.2.6 Договору).

Зважаючи на незабезпечення відповідачем до 13.11.2018 року явки його уповноваженого представника на об`єкт будівництва для складення спільно із замовником акту виявлених недоліків та дефектів з переліком і кількісним визначенням виявлених недоліків (недоробок і порушень) та строків щодо їх усунення, 13.11.2018 року Південним ТКЕУ за участю інженера з технічного нагляду Масляєва П.В. у порядку пункту 5.2.3 Договору було самостійно проведено перевірку виконаних Компанією робіт за Договором, за результатами якої підтверджено фактичне виконання відповідачем підрядних (будівельних) робіт за цим правочином на суму лише 2 877 538,78 грн. та складено відповідну довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2018 року та акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року (за підписом уповноваженої особи замовника та інженера з технічного нагляду). Означеною перевіркою встановлено значне завищення представлених Компанією як виконаних обсягів робіт за Договором на суму 3 560 369,74 грн., що відображено у відповідному детальному розрахунку за листопад 2018 року завищення вартості виконаних робіт по актам КБ-2в за період будівництва, підписаному повноважним представником замовника та інженером з технічного нагляду).

Крім того, для встановлення відповідності обсягів та вартості фактично виконаних робіт незавершеного будівництва казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 обсягам та вартості цих робіт, визначеним проектно-кошторисною документацією та актами приймання виконаних робіт, Південне ТКЕУ звернулося до судового експерта ОСОБА_5 із запитом № 514/4/35 про проведення відповідної будівельно-технічної експертизи на об`єкті будівництва.

Висновком судового експерта ОСОБА_5 № 125-015, складеним 06.03.2019 року, встановлено, що вартість фактично виконаних будівельних робіт і матеріалів, які були використані під час виконання робіт незавершеного будівництва казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1, складає 2 877 538,78 грн., тоді як розбіжність між вартістю, вказаною в актах виконаних робіт за серпень-жовтень 2018 року та довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (6 437 908,52 грн.), та фактичною вартістю виконаних будівельних робіт (2 877 538,78 грн.) у більший бік складає 3 560 369,74 грн. У наведеному висновку також зазначено, що розбіжність між вартістю, вказаною в актах прийому-передачі виконаних робіт підрядником, та фактичною вартістю виконаних робіт згідно з контрольними замірами, виникла у результаті завищення об`ємів окремих видів будівельних робіт та повного невиконання по роботам, а саме: улаштування перекриття, покриття, вікон та сходової клітини. До наведеного висновку експертом складено додаток - відповідний акт фактично виконаних будівельних робіт станом на лютий 2019 року, в якому детально викладено перелік і вартість робіт, що були фактично виконані Компанією за період дії Договору, а також додано фотографії об`єкта будівництва, які свідчать про незадовільний стан виконання робіт з будівництва казарми поліпшеного планування.

Після отримання Південним ТКЕУ вищезазначеного висновку експерта, останнє листом від 12.03.2019 року № 514/2/95 звернулося до Компанії, в якому запросило відповідача прибути до Південного ТКЕУ протягом трьох робочих днів від дня отримання даного повідомлення для складання акту про порядок і строки усунення виявлених недоліків.

Факт направлення вищевказаного запрошення на адресу Компанії підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідної поштової накладної від 13.03.2019 року, фіскального чека від 13.03.2019 року та опису вкладення у направлений на адресу відповідача цінний лист.

Однак відповідач явку свого уповноваженого представника для складання акту про порядок і строки усунення виявлених недоліків на момент звернення Південного ТКЕУ до суду з даним позовом не забезпечив.

Відповідно до пункту 4.1.5 Договору, у разі виявлення невідповідності пред`явлених до оплати робіт встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право скоригувати суму, що підлягає сплаті, про що Генпідрядник повідомляється письмово.

За пунктом 4.1.6 цієї угоди, у разі виявлення у розрахунках за виконані роботи (форма № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та форма № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат"), які були оплачені за попередні періоди, безперечних помилок та порушень норм визначення вартості будівництва, загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню замовником, про що генпідрядник повідомляється письмово.

Згідно з пунктом 6.2.6 Договору за умови несвоєчасного чи неякісного виконання генпідрядником зобов`язань за Договором замовник має право вимагати від нього сплати визначених умовами Договору штрафних санкцій, відшкодування заподіяних збитків, а також повернення отриманих від замовника на виконання таких обов`язків коштів.

Означеному праву замовника кореспондує встановлений пунктом 6.3.5 Договору обов`язок генпідрядника у разі невиконання своїх зобов`язань за Договором сплатити замовнику визначені умовами Договору штрафні санкції, а також повернути замовнику відповідну частку сплачених останнім за умовами Договору коштів.

З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку не повернув замовнику суму завищеної вартості робіт у розмірі 3 560 369,74 грн., які останнім фактично виконані не були, Південне ТКЕУ звернулося до суду з даним позовом про стягнення з Компанії цієї суми грошових коштів, а також 196 739,43 грн. пені та 156 497,27 грн. штрафу, нарахованих внаслідок неналежного виконання генпідрядником зобов`язань за Договором.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу для виникнення у його сторін (протягом строку його дії) взаємних цивільних прав та обов`язків.

За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 844 Цивільного кодексу України).

За умовами частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як було зазначено вище, у порушення умов Договору відповідач станом на 02.11.2018 року не дотримався своїх зобов`язань щодо виконання та завершення робіт по 2-му етапу (не здійснив монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками), а також взагалі не розпочав роботи по 3-му етапу будівництва. Таким чином, прострочення виконання Компанією робіт по 2-му етапу склало 72 дні, тоді як строки виконання робіт за 3-м етапом були порушені генпідрядником на 32 дні.

Зважаючи на тривале прострочення Компанією виконання (завершення) робіт за 2-м та 3-м етапами виконання робіт згідно з графіком, яке складало більше 20 календарних днів за кожним з таких етапів, а також враховуючи положення підпункту 6.2.1.2 Договору, листом від 02.11.2018 року № 303/22/2/456 Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління звернулося до Компанії з повідомленням про дострокове, з 13.11.2018 року, припинення (розірвання) Договору.

13.11.2018 року Південним ТКЕУ за участю інженера з технічного нагляду Масляєва П.В. у порядку пункту 5.2.3 Договору було самостійно проведено перевірку виконаних Компанією робіт за Договором, за результатами якої підтверджено фактичне виконання відповідачем підрядних (будівельних) робіт за цим правочином на суму лише 2 877 538,78 грн. та складено відповідну довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2018 року та акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року (за підписом уповноваженої особи замовника та інженера з технічного нагляду). Означеною перевіркою встановлено значне завищення представлених Компанією як виконаних обсягів робіт за Договором на суму 3 560 369,74 грн., що відображено у відповідному детальному розрахунку за листопад 2018 року завищення вартості виконаних робіт по актам КБ-2в за період будівництва, підписаному повноважним представником замовника та інженером з технічного нагляду). Аналогічна інформація щодо необґрунтовано завищеної вартості виконаних Компанією будівельних робіт і матеріалів, які були використані під час виконання робіт незавершеного будівництва казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1, була викладена у висновку судового експерта ОСОБА_5 від 06.03.2019 року № 125-015.

Заперечуючи проти задоволення вимог позивача, Компанія у відзиві на позовну заяву посилалася на те, що після складення актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за серпень 2018 року № 1 на суму 197 617,01 грн., за серпень 2018 року № 2 на суму 1 594 847,99 грн., за вересень 2018 року № 2 на суму 1 662 879,54 грн. та за жовтень 2018 року № 4 на суму 2 982 563,98 грн., для підтвердження понесених на закупівлю будівельних матеріалів витрат замовнику був наданий акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в від 06.11.2018 року на суму 5 800 000,00 грн. для закриття сум попередньої оплати. Так, згідно з даним актом за формою КБ-2в сума 5 800 000,00 грн. - це вартість будівельних матеріалів, в рахунок отриманого авансу від замовника. Означений акт, за твердженням Компанії, є збірним, та включає вартість матеріалів з попередніх актів за серпень 2018 року № 2 на суму 1 464 879,54 грн. та акту за жовтень 2018 року на суму 2 740 000,00 грн. Іншим актом, складеним у той же день (06.11.2018 року), відображено вартість виконаних робіт, які замовником не оплачені, на суму 860 460,46 грн., а саме роботи за листопад 2018 року.

Отже, Компанія зазначила, що згідно з актами приймання виконаних робіт КБ-2в вона виконала будівельних робіт за Договором на загальну суму 7 298 641,45 грн., з яких: 197 617,01 грн., 198 000,00 грн. та 242 563,98 грн. - виконані і оплачені роботи, 5 800 000,00 грн. - вартість будівельних матеріалів, придбаних відповідачем за рахунок отриманих у якості попередньої оплати коштів за Договором та відображених у акті від 06.11.2018 року, а також 860 460,46 грн. - виконані відповідачем у листопаді 2018 року будівельні роботи, які замовник не оплатив.

Компанія зазначала, що вона неодноразово надсилала замовнику акти приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3 за 06.11.2018 року на суму 5 800 000,00 грн. та 860 460,46 грн. відповідно, проте замовник своєчасно не приступив до перевірки зазначених документів після їх отримання та не прийняв у встановленому порядку виконані відповідачем роботи по об`єкту, та не сплатив їх вартість, чим порушив майнові права Компанії.

Разом із тим, вказані заперечення не беруться судом до уваги з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Одеської області від 04.11.2019 року в справі № 916/1773/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" до Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління про стягнення заборгованості за виконані роботи в сумі 860 460,46 грн. відмовлено. Відмовляючи у задоволенні вимог Компанії у справі № 916/1773/19, обґрунтованих неналежним виконанням замовником умов Договору в частині своєчасної перевірки та оплати робіт за актом форми № КБ-2в на суму 860 460,46 грн., суд виходив з того, що Компанією був наданий акт виконаних робіт за листопад 2018 року (на який відповідач посилався у даній справі), в якому зазначені види робіт, які вже були оплачені Південним ТКЕУ, або які взагалі не виконувались на об`єкті будівництва.

Означене рішення господарського суду Одеської області від 04.11.2019 року в справі № 916/1773/19 на час розгляду даного спору набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, вищевказані посилання Компанії на неналежне виконання замовником умов Договору та неправомірну несплату ним вартості робіт на суму 860 460,46 грн. не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи № 910/10122/19 та спростовуються її матеріалами.

Твердження відповідача про те, що долучені Південним ТКЕУ до матеріалів справи акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в від 13.11.2018 року (без номеру) та розрахунок завищення вартості виконаних робіт за актами КБ-2в за листопад 2018 року не можуть братися до уваги, оскільки замовник не повідомляв генпідрядника про час і дату проведення перевірки обсягів фактично виконаних робіт, внаслідок чого представники відповідача не були присутні при перевірці та складенні акту і розрахунку, також не беруться судом до уваги з огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів направлення на зареєстровану юридичну адресу відповідача листа замовника від 02.11.2018 року № 303/22/2/456 про розірвання з 13.11.2018 року Договору із запрошенням уповноваженого представника Компанії для звіряння обсягів виконаних за Договором зобов`язань та розрахунків, оформлення відповідної документації по об`єкту та передачі будівельного майданчика (поштова накладна від 02.11.2018 року, фіскальний чек від 02.11.2018 року та опис вкладення у направлений на адресу Компанії цінний лист з відміткою календарного штемпеля відділення поштового зв`язку від 02.11.2018 року).

Посилання відповідача на наявність у нього розумних сумнівів щодо дати складання вищезазначеного акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року (щодо визначення завищеного обсягу робіт) оцінюються судом критично, оскільки такі аргументи не підтверджені належними та допустимими доказами, у тому числі документами, які свідчать про фактичне складення означеного акту приймання виконаних будівельних робіт в інший період. Водночас доводи відповідача щодо відсутності у розрахунку завищення дати його складення не свідчать про недостовірність наведених у ньому відомостей.

Твердження Компанії про те, що замовником не було надано експерту ОСОБА_5 акту приймання виконаних робіт за листопад 2018 року від 13.11.2018 року та розрахунку завищення вартості виконаних робіт за актами КБ-2в за листопад 2018 року, у зв`язку з чим, означені документи при проведенні експертизи експертом враховані не були, оцінюються судом критично з огляду на те, що наведені документи не впливають на обґрунтованість здійснених експертом висновків, складені замовником після розірвання Договору та не містять інформації про будь-які додатково виконані Компанією роботи після жовтня 2018 року. Навпаки, означені документи містять інформацію лише про виявлені замовником недоліки та дефекти у роботі генпідрядника і підтверджують фактичне виконання відповідачем підрядних (будівельних) робіт за Договором на суму лише 2 877 538,78 грн.

Більше того, надання експерту наведених документів із зазначенням проведених розрахунків щодо фактичного виконання відповідачем підрядних (будівельних) робіт за Договором на суму 2 877 538,78 грн. та інформацією про значне завищення представлених Компанією як виконаних обсягів робіт за цим правочином на суму 3 560 369,74 грн. є нераціональним та суперечить меті призначення відповідної будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої й було поставлено питання щодо встановлення відповідності обсягів та вартості фактично виконаних робіт незавершеного будівництва казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 обсягам та вартості цих робіт, визначеним проектно-кошторисною документацією та актами приймання виконаних робіт.

Твердження Компанії про невідповідність приписам Господарського процесуального кодексу України висновку судового експерта ОСОБА_5 від 06.03.2019 року № 125-015 з огляду на проведення означеного дослідження у березні 2019 року, а не одразу після розірвання Договору, тобто 13.11.2018 року, також є необґрунтованими, оскільки не підтверджують факту невідповідності цього висновку вимогам закону чи недостовірності викладеної в ньому інформації, тоді як відповідачем не було доведено неможливості проведення будівельно-технічної експертизи на об`єкті будівництва зі спливом кількох місяців після розірвання Договору. Суд також звертає увагу на те, що за змістом висновку від 06.03.2019 року № 125-015 запит начальника Південного ТКЕУ від 12.02.2019 року № 514/4/35 надійшов до РТПП Миколаївської області 19.02.2019 року.

Аргументи Компанії, які зводяться до складення експертом акту приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2019 року (без номеру і дати) без повідомлення та участі генпідрядника, а також не підписання цього акту замовником та інженером технічного нагляду, також жодним чином не спростовують вимог позивача, оскільки вищенаведений акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2019 року є невід`ємною частиною висновку від 06.03.2019 року № 125-015, складений експертом для візуалізації, уточнення та полегшення сприйняття наведеної експертом інформації щодо проведених ним досліджень із висвітленням докладного переліку робіт, об`ємів та розрахунків. У той же час, цей акт не є складеним безпосередньо на підставі Договору та на його виконання, не підтверджує згідно з пунктом 5.2.4 Договору фактичної передачі виконаних робіт по об`єкту генпідрядником та їх приймання їх замовником, а відтак його складення експертом не вимагає присутності уповноважених представників сторін чи наявності їх підписів.

Суд зазначає, що інші викладені у відзиві доводи Компанії щодо невідповідності висновку від 06.03.2019 року № 125-015 вимогам законодавства також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, спростовуються її матеріалами та у будь-якому випадку не свідчать про необґрунтованість вимог позивача з огляду на надані суду складені з урахуванням умов Договору замовником за участі інженера технічного нагляду акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в від 13.11.2018 року (без номеру) та розрахунок завищення вартості виконаних робіт за актами КБ-2в за листопад 2018 року, які є належними і допустимими доказами та містять аналогічну інформацію щодо підтвердження фактичного виконання відповідачем підрядних (будівельних) робіт за Договором на суму лише 2 877 538,78 грн. та завищення представлених Компанією як виконаних обсягів робіт за Договором на суму 3 560 369,74 грн.

Посилання відповідача на наявність у нього інформації про проведення на об`єкті будівництва робіт іншим підрядником станом на час проведення будівельно-технічної експертизи також не спростовують позовних вимог та у будь-якому випадку не можуть свідчити про те, що експертом у висновку від 06.03.2019 року № 125-015 встановлено менший обсяг робіт, ніж фактично виконаний Компанією.

Відповідно до частини 1 статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина 2 означеної статті Кодексу).

Оскільки викладені у відзиві Компанії заперечення проти позову не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тоді як інших заяв по суті справи відповідачем подано не було, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність відповідачем наявності тих обставин, на які він посилався як на підставу для відмови в задоволенні вимог позивача.

У той же час, позивачем належними доказами підтверджено факт отримання Компанією від замовника суми грошових коштів за виконані роботи згідно з Договором у розмірі 6 437 908,52 грн. та фактичне виконання відповідачем підрядних (будівельних) робіт за цим правочином на суму лише 2 877 538,78 грн., а відтак і завищення представлених Компанією як виконаних обсягів робіт за Договором на суму 3 560 369,74 грн., яка відповідно до прямої вказівки пунктів 4.1.5, 4.1.6 та 6.2.6 Договору підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Суд також звертає увагу на те, що Договір був розірваний між замовником та генпідрядником з 13.11.2018 року, тоді як матеріалами справи підтверджено факт завищення представлених Компанією як виконаних обсягів робіт за Договором на суму 3 560 369,74 грн. Отже, відповідач отримав суму грошових коштів у розмірі 3 560 369,74 грн. за фактично не виконані ним роботи.

Відповідно до положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом із тим, як було зазначено вище, 25.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, зокрема, виписки з банківського рахунку Компанії за період з 24.12.2019 року по 24.12.2019 року, яка свідчить про повернення позивачу частини невикористаного відповідачем авансу за Договором на суму 600 000,00 грн.

З огляду на викладене, суд зазначає, що статтею 231 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави для закриття провадження у справі.

Пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19).

З матеріалів справи вбачається, що предмет спору в частині стягнення з відповідача суми грошових коштів у розмірі, зокрема, 600 000,00 грн. існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, у зв`язку з погашенням відповідачем цієї суми заборгованості, що підтверджується випискою з банківського рахунку Компанії за період з 24.12.2019 року по 24.12.2019 року.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 600 000,00 грн. відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас слід зазначити, що факт повернення Компанією на користь Південного ТКЕУ частини фактично отриманого, проте невикористаного відповідачем авансу (попередньої оплати за Договором), додатково підтверджує обґрунтованість вимог позивача у даній справі.

Відтак, враховуючи те, що загальна сума боргу відповідача, яка складає 2 960 369,74 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, а також не надав доказів належного виконання ним обумовлених між сторонами робіт в установлені Договором строки, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до Компанії про стягнення вказаної суми грошових коштів, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем передбачених Договором будівельних робіт за 2-м та 3-м етапами робіт (фактичним невиконанням таких робіт) на суму 2 235 675,40 грн. (яка підтверджена розрахунком завищення вартості робіт та висновком будівельно-технічної експертизи від 06.03.2019 року № 125-015), позивач просив суд стягнути з відповідача 196 739,43 грн. пені, нарахованої із застосуванням передбаченої Договором ставки у розмірі 0,2 % від вартості прострочених робіт у період з 01.10.2018 року по 13.11.2018 року (до дати розірвання Договору) на суму боргу в розмірі 2 235 675,40 грн., а також 156 497,27 грн. штрафу, що становить 7 % від вартості прострочених понад 20 днів робіт на суму 2 235 675,40 грн.

Відповідно до частини 1 статті 883 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Положеннями статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частини 1 статті 1 Цивільного кодексу України).

Водночас, в силу приписів частини 2 статті 9 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Цю норму Цивільного кодексу України слід розуміти так, що спеціальними законами можуть передбачатися особливості регулювання певних майнових відносин в сфері господарювання.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до частини другої статті 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Тому в разі, якщо норми Господарського кодексу України не містять особливостей регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання, а встановлюють загальні правила, які не узгоджуються із відповідними правилами Цивільного кодексу України, слід застосовувати правила, встановлені Цивільним кодексом України.

За таких обставин, до спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми Господарського кодексу України, які регулюють майнову відповідальність суб`єктів господарювання за порушення господарських зобов`язань.

В силу приписів статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання.

Аналізуючи в сукупності вищевказані норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що на основі норм господарського законодавства пеня та штраф можуть бути застосовані для забезпечення будь-якого зобов`язання, оскільки вони відносяться до штрафних санкцій.

Про це, зокрема, свідчить використання законодавцем таких термінів, як "зобов`язання", "грошова сума".

Як наслідок, враховуючи приписи частини 2 статті 9 Цивільного кодексу України та частину 2 статті 4 Господарського кодексу України, що передбачають наявність спеціальних норм, регулюючих господарські відносини, сторони господарського договору мають право забезпечувати пенею та штрафом виконання будь-якого зобов`язання, а не лише грошового.

У пункті 7.4 Договору його сторони передбачили, що за порушення строків виконання робіт по будь-якому із етапів, визначених пунктом 5.1 Договору, стягується пеня у розмірі 0,2 % від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення виконання робіт понад 20 (двадцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вартості таких робіт.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 196 739,43 грн. та штрафу в сумі 156 497,27 грн., суд вважає його таким, що відповідає приписам чинного законодавства та положенням Договору, у зв`язку із чим, вимоги про стягнення з відповідача (який не надав власного контррозрахунку пені та штрафу) вищенаведених сум штрафних санкцій підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.

Отже, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 року в справі № 917/194/18, від 19.09.2019 року в справі № 904/5770/18 та інших, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року в справі № 910/12876/19.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Проте Компанія у встановленому законом порядку не довела наявності тих обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх заперечень проти позову.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у даній справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" (01032, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 126, офіс 7; ) на користь Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ) 2 960 369 (два мільйони дев`ятсот шістдесят тисяч триста шістдесят дев`ять) грн. 74 коп. боргу, 196 739 (сто дев`яносто шість тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн. 43 коп. пені, 156 497 (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 27 коп. штрафу, а також 49 704 (сорок дев`ять тисяч сімсот чотири) грн. 10 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Провадження у справі в частині позовних вимог Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про стягнення 600 000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп. боргу закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16.09.2022 року.

Суддя В.С. Ломака