СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Харків Справа № 922/4195/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю:

від позивача: адвокат Гамей В.В.,

від відповідача: Василенко І.Ю.,

від ФОП Антипенка О.В.: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon":

апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№ 120 Х/1)

на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021, повний текст якого складено 23.12.2021 (суддя Шарко Л.В.),

апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (вх.№129 Х/1),

на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021, повний текст якого складено 20.12.2021 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021, повний текст якого складено 23.12.2021 (суддя Шарко Л.В.),

апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Антипенка Олександра Володимировича (вх. № 189 Х/1)

на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021, повний текст якого складено 20.12.2021 (суддя Шарко Л.В.),

у справі №922/4195/21,

за позовом: Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Київ,

до: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в якій просив:

1) скасувати рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2";

2) зобов`язати Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради затвердити протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2 щодо придбання ОСОБА_1 майна з публічних торгів: нежитлових приміщень 1-го поверху №1-1-:-1-2, другого поверху "2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною лоту 490001,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач брав участь в електронному аукціоні з ідентифікатором №UA-PS-2021-08-26-000123-2 з продажу об`єкта приватизації, а саме, нежитлових приміщень 1-го поверху №1-1-:-1-2, другого поверху "2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що він обрав один з акредитованих електронних майданчиків ДП «Прозорро. Продажі», для участі у торгах, а саме, ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР», створив електронний кабінет, подав всі необхідні документи, які передбачені ч.7 ст.14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (ідентифікаційний код, копії сторінок паспорту 1-7, 10-15, заява на участь в електронному аукціоні) та вчасно сплатив суми реєстраційного та гарантійного внесків.

Позивач посилається на те, що за результатами проведеного 15.09.2021 аукціону, позивач став його переможцем, запропонував найбільшу кінцеву цінову пропозицію у розмірі 490001,00 грн. Проте, 23.09.2021 відповідачем в систему ДП «Прозорро. Продажі» завантажено рішення "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2", у зв`язку із тим, що переможцем аукціону надано копії лише окремих сторінок паспорта громадянина України 1-7, 10-15.

Позивач не погоджується з даною позицією відповідача, оскільки, на його думку, не надані копії сторінок паспорту громадянина України НОМЕР_1 не могли вплинути на можливість встановлення особи позивача.

На думку позивача, для відновлення його порушеного права достатнім та ефективним способом захисту порушеного права є скасування рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2" та зобов`язання відповідача затвердити відповідний протокол електронного аукціону.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.12.2021 позовні вимоги задоволено повністю.

Скасовано рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-0001123-2".

Зобов`язано Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради затвердити протокол про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-0001123-2 щодо придбання ОСОБА_1 майна з публічних торгів: нежитлових приміщень 1-го поверху №1-1-:-1-2, другого поверху "2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною лоту 490001,00 грн.

Стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Фізичної особи ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4540,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що надані позивачем для участі в аукціоні копії сторінок 1-7, 10-15 власного паспорту громадянина України дозволяють в повній мірі забезпечити ідентифікацію позивача і провести перевірку іншої необхідної інформації, зазначеної позивачем в заяві на участь в електронному аукціоні.

Судом першої інстанції встановлено, що оператор електронного майданчика здійснив допуск позивача до участі в аукціоні №UА-РS-2021-08-26-000123-2 з продажу об`єкта приватизації, чим підтвердив проведення перевірки ідентифікації позивача, в тому числі і паспортних даних.

Місцевий господарський суд встановив, що оскаржуване рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021 про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000123-2 крім посилання про не надання позивачем копій певних сторінок паспорта не містить будь-якої інформації стосовно того, яке значення в даному випадку мають копії відсутніх сторінок паспорта для вирішення питання про затвердження протоколу про результати електронного аукціону, та які відомості не вдалося перевірити з огляду на відсутність копій цих сторінок паспорта.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як замовник аукціону, фактично з формальних підстав відмовив у затвердженні протоколу електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000123-2, ненадання ОСОБА_1 копій 8, 9 та 16 сторінок власного паспорта громадянина України не заважала відповідачу ідентифікувати особу яка приймала участь в аукціоні.

Судом першої інстанції встановлено, що подальші дії відповідача щодо дискваліфікації позивача додатково завдають матеріальних збитків позивачу, оскільки в такому випадку останній на підставі пункту 112 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №432 фактично позбавляється права на повернення реєстраційного внеску в сумі 1200,00 грн та гарантійного внеску в сумі 29825,04грн, сплачених за участь в аукціоні.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2021 у справі №922/4195/21 заяву Фізичної особи ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Фізичної особи ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00грн.

В частині стягнення "гонорару успіху" в сумі 5000,00грн - відмовлено.

Додаткове рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що заявлені до стягнення судові витрати у сумі 9000,00 грн. мають розумний розмір, заявлена сума витрат на правову допомогу адвоката є співрозмірною щодо ступеня складності спору та витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку задовольнити витрати на оплату послуг професійної правничої допомоги у сумі 9000,00грн.

Місцевий господарський суд відмовляючи у задоволенні витрат на правничу допомогу, в частині "гонорару успіху" у сумі 5000,00грн, врахував правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 і дійшов висновку, що такі витрати не мають характеру "фактичних та неминучих".

Позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021, в якій просить скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021 в частині відмови позивачу у стягненні з відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Прийняти нове рішення у цій частині, яким стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині залишити без змін.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував статті 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, статті 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Апелянт зазначає, що дана справа має важливе для нього значення, а розмір винагороди за досягнення позитивного рішення у цій справі в сумі 5000,00 грн гонорару успіху є цілком розумним та справедливим.

Відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021. У задоволені позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Свої вимоги відповідач обґрунтовує тим, що Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради діяло у відповідності до вимог законодавства, що регулює порядок приватизації комунального майна задля дотримання законності при прийнятті рішення про відчуження.

Відповідач зазначає, що до заяви, поданої на електронний торговий майданчик ОСОБА_1 надав копії окремих сторінок паспорта громадянина України (1-7, 10-15), на думку відповідача, ненадання позивачем копій сторінок паспорту (8,9,16) не дає можливості встановити дійсність документа і провести всебічну перевірку відповідності ідентифікаційної інформації.

Щодо додаткового рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021, відповідач зазначає, що судом не врахована співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

На думку апелянта, матеріали справи не містять великого обсягу документів на підтвердження правової позиції, справа за складом сторін, змістом позову не є надто складною.

Фізична особа-підприємець Антипенко Олександр Володимирович (особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов`язки) в порядку ч. 1 ст. 254 ГПК України, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021, в якій просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Свої вимоги ФОП Антипенко О.В. обґрунтовує тим, що після прийняття Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради рішення від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2", відповідний об`єкт нерухомого майна був повторно виставлений на торги.

ФОП Антипенко О.В. зазначає, що 01.12.2021 проведений електронний аукціон лоту: «Нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1-:-1-2, другого поверху "2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого, переможцем аукціону став ФОП Антипенко О.В.

На переконання ФОП Антипенка О.В., законом передбачено подання копії всього паспорту громадянина України, а не окремих сторінок паспорту. Апелянт зазначає, що орган приватизації, коли приймав оскаржуване рішення, не міг дослідити оригінал всього паспорта позивача та встановити наявність або відсутність на сторінках паспорту 8, 9, 16 будь-якої інформації.

На думку ФОП Антипенка О.В., оскільки ОСОБА_1 є засновником ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР», то він в порушення загальних принципів проведення аукціону переміг у відповідних торгах саме у зв`язку з отриманням інформації, яка мала бути збережена та не підлягала розповсюдженню від електронного майданчика ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР».

Східним апеляційним господарським судом отримано від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу ФОП Антипенка О.В. (вх. 2176), в якому позивач просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Антипенка О.В. на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4195/21 на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України.

Обґрунтовуючи підстави для закриття апеляційного провадження, позивач посилається на те, що оскаржуваним рішенням не вирішено питання про права, інтереси та обов`язки ФОП Антипенка О.В., а тому на переконання позивача наявні підстави для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Антипенка О.В. на підставі підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України

Східним апеляційним господарським судом отримано від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (вх. 2177), в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення і додаткове рішення залишити без змін.

Позивач вважає, що надані ним копії сторінок паспорту дають змогу ідентифікувати позивача, як учасника електронного аукціону.

Позивач зазначає, що не надані Уваровим А.О. копії сторінок паспорта: НОМЕР_1 не містять жодної актуальної інформації щодо позивача і не впливають на факт встановлення особи.

Позивач посилається на те, що відповідачем не зазначено, які відомості про позивача є неправильними, не вірними або відсутніми.

Враховуючи, що апелянтами подано апеляційні скарги на одній й ті самі процесуальні документи рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021 у справі № 922/4195/21, судова колегія вважає можливим здійснювати розгляд апеляційних скарг позивача, відповідача та ФОП Антипенка О.В. в одному спільному апеляційному провадженні.

У судове засідання 14.09.2022 ФОП Антипенко О.В. не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подані апеляційні скарги за відсутністю ФОП Антипенка О.В.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Антипенка О.В. на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4195/21 на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Щодо права ФОП Антипенка О.В. на оскарження рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Положеннями частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, положеннями господарського процесуального законодавства визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Після прийняття Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради рішення від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2", об`єкт нерухомого майна (нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1-:-1-2, другого поверху "2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Колодязна, буд. 18) повторно виставлений на торги.

01.12.2021 проведений електронний аукціон лоту: «Нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1-:-1-2, другого поверху "2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Колодязна, буд. 18», за результатами проведення якого, переможцем аукціону став ФОП Антипенко О.В.

Таким чином, суд першої інстанції, скасувавши рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2", фактично вирішив питання щодо аукціону, переможцем на якому став ФОП Антипенко О.В.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у ФОП Антипенка О.В. права подати апеляційну скаргу на оскаржуване рішення, яким розглянуто і вирішено спір у правовідносинах, учасником яких є у тому числі і ФОП Антипенко О.В., оскільки наразі він є переможцем аукціону з продажу спірних нежитлових приміщень.

Отже, відсутні підстави для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Антипенка О.В. на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4195/21 на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судових засіданнях представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Уваров Анатолій Олегович брав участь в електронному аукціоні з ідентифікатором №UA-PS-2021-08-26-000123-2 з продажу об`єкта приватизації, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху №1-1-:-1-2, 2-го поверху №2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5кв.м, що знаходяться в Новобаварському районі міста за адресою: АДРЕСА_1 (надалі за текстом - об`єкт приватизації).

Замовником даного аукціону було Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Аукціон відбувався за правилами малої приватизації.

Інформацію про цей електронний аукціон розміщено за посиланням https://thetender.com.ua/public/view/UA-PS-2021-08-26-000123-2.

Позивач обрав один з акредитованих ДП «Прозорро.Продажі» електронних майданчиків для участі у торгах, а саме, TOB "ЗЕ ТЕНДЕР", створив електронний кабінет, подав всі необхідні документи, які передбачені нормами частини 7 статті 14 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" (надалі за текстом - Закон про приватизацію) та вчасно сплатив суми реєстраційного та гарантійного внесків.

За результатами проведеного аукціону 15.09.2021 позивач став переможцем цього аукціону, запропонувавши найбільшу кінцеву цінову пропозицію у розмірі 490001,00 грн.

23.09.2021 відповідачем в систему ДП "Прозорро.Продажі" було завантажено рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UА-Р5-2021-08-26-000123-2 з продажу об`єкта приватизації на підставі частини 9 статті 14 Закону про приватизацію, а саме, у зв`язку із тим, що переможцем аукціону надано копії лише окремих сторінок паспорта громадянина України".

За посиланням на електронний аукціон https://thetender.com.ua/public/view/UA-PS-2021-08-26-000123-2 з`явилась інформація про те, що позивача дискваліфіковано.

Як вбачається з поданих позивачем документів разом з заявою на участь в аукціоні https://thetender.com.ua/public/view/UA-PS-2021-08-26-000123-2, розділ: Список учасників/ Заява на участь/ ОСОБА_1 , позивач надав копії сторінок свого паспорту громадянина України: 1-7, 10-15.

Тобто, позивачем не було надано копії сторінок паспорту громадянина України під номером 8, 9 і 16.

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради дійшло висновку, що ці обставини є достатніми для прийняття рішення про відмову у затвердженні протоколу електронного аукціону № UА-Р5-2021-08-26-000123-2.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України з запитом №24 від 24.09.2021 про надання інформації, в якому просив надати наступні роз`яснення:

- які копії сторінок паспорту-книжечки учасник аукціону зобов`язаний додати до заяви на участь в аукціоні з реалізації об`єктів малої приватизації?;

- чи є обов`язковим додавати до заяви на участь в аукціоні копію всіх 16-ти сторінок паспорту та його обкладинки?;

- чи достатньо надати лише заповнені сторінки паспорту (1-3 сторінки та сторінки щодо реєстрації постійного місця проживання), без надання додаткової інформації про сімейний стан, групу крові, дітей та іншої інформації?

У зв`язку із тим, що відповідно до Закону України "Про Фонд державного майна України", Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, вказаний запит було перенаправлено Міністерством юстиції України до Фонду державного майна України.

У відповідь на вказаний запит позивача, Фонд державного майна України надав лист від 27.10.2021 року №10-21-25275, в якому вказав, що копія паспорта учасника аукціону повинна забезпечити ідентифікацію фізичної особи та містити інформацію достатню для проведення перевірки ідентифікації потенційного покупця та даних, які зазначаються такою особою в заяві на участь в електронному аукціоні та інших документів.

01.12.2021 відповідачем було розміщено оголошення про проведення ще одного електронного аукціону з ідентифікатором UA-PS-2021-11-11-000109-1 з реалізації об`єкту приватизації (нежитлових приміщень 1-го поверху №1-1-:-1-2, 2-го поверху №2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5кв.м, які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Колодязна, буд. 18).

Переможцем електронного аукціону став ФОП Антипенко О.В.

Таким чином, на переконання позивача, відповідачем вживались активні дії щодо реалізації спірного майна.

Обставини щодо скасування рішення відповідача від 23.09.2021 про відмову у затвердженні протоколу електронного аукціону № UА-Р5-2021-08-26-000123-2 та зобов`язання відповідача затвердити протокол про результати електронного аукціону № UА-Р5-2021-08-26-000123-2 щодо придбання позивачем об`єкту приватизації стали підставами для звернення Уварова А.О. до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" (далі Закон) регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ст. 1 Закону, приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Згідно з ч.6 ст. 3 Закону, приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону. Суб`єктами приватизації є: державні органи приватизації; місцеві ради, органи приватизації територіальних громад; покупці.

Відповідно до ст. 8 Закону, покупцями об`єктів приватизації з урахуванням обмежень, установлених цією статтею, можуть бути: 1) громадяни України, іноземні громадяни; 2) юридичні особи, зареєстровані на території України, крім передбачених частиною другою цієї статті; 3) юридичні особи інших держав, крім передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 13 Закону, приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом:

1) продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні, у тому числі: аукціоні з умовами; аукціоні без умов; аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій; аукціоні із зниженням стартової ціни; аукціоні за методом вивчення цінових пропозицій;

2) викупу об`єктів приватизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону потенційні покупці зобов`язані подати разом із заявою у довільній формі інформацію і документи на участь у приватизації, визначені частиною сьомою цієї статті - для об`єктів малої приватизації.

Пунктом 1 частини 7 ст.14 Закону визначено, що потенційні покупці-фізичні особи - громадян України до заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації подають копію паспорта громадянина України.

Частиною 9 статті 14 Закону про приватизацію передбачено, що орган приватизації з продажу об`єкта малої приватизації не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який не відповідає вимогам статті 8 цього Закону; не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом; подав неправдиві відомості про себе.

Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в затвердженні протоколу електронних торгів та подальшому укладенні договору купівлі-продажу формальні (несуттєві) помилки в оформленні заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації або в документах та інформації, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст заяви або документів та інформації, зокрема технічні помилки та описки.

Рішення органу приватизації про відмову у затвердженні протоколу електронних торгів або про відмову від укладення договору купівлі-продажу має містити вичерпний перелік підстав для прийняття такого рішення і ухвалюється після закінчення електронного аукціону на підставі перевірки органом приватизації заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації і доданих до неї документів та інформації переможця аукціону.

Частиною 9 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного або комунального майна" передбачено, що орган приватизації з продажу об`єкта малої приватизації не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який:

- не відповідає вимогам статті 8 цього Закону;

- не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом;

- подав неправдиві відомості про себе.

Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в затвердженні протоколу електронних торгів та подальшому укладенні договору купівлі-продажу формальні (несуттєві) помилки в оформленні заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації або в документах та інформації, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст заяви або документів та інформації, зокрема технічні помилки та описки (ч.6 ст.14 Закону України "Про приватизацію державного або комунального майна").

Рішення органу приватизації про відмову у затвердженні протоколу електронних торгів або про відмову від укладення договору купівлі-продажу має містити вичерпний перелік підстав для прийняття такого рішення і ухвалюється після закінчення електронного аукціону на підставі перевірки органом приватизації заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації і доданих до неї документів та інформації переможця аукціону (ч.9 ст.14 Закону України "Про приватизацію державного або комунального майна").

Згідно зі ст. 15 Закону об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону про приватизацію визначає Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року №432 (надалі за текстом - Порядок).

Згідно з пунктами 63-64 Порядку, переможець електронного аукціону визначається шляхом автоматичної оцінки електронною торговою системою цінових пропозицій учасників після завершення останнього раунду електронного аукціону та формування протоколу про результати електронного аукціону.

Переможець електронного аукціону: підписує протокол про результати електронного аукціону та надає його оператору електронного майданчика, через якого ним подано цінову пропозицію, протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем його формування електронною торговою системою; укладає договір купівлі-продажу об`єкта приватизації з органом приватизації протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати електронного аукціону.

Пунктами 66-67 Порядку передбачено, що переможцем електронного аукціону вважається учасник, що подав найвищу цінову пропозицію за лот, у разі, коли ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у випадках, передбачених пунктом 67 цього Порядку, учасник з наступною за величиною ціновою пропозицією за умови, що ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у разі однакових цінових пропозицій - учасник, що подав її раніше, за умови відсутності належним чином оформленого листа (звернення) від такого учасника про відмову від очікування та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті.

У разі коли переможець електронного аукціону не відповідає вимогам статті 8 Закону, або в інших випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 14, абзацом третім частини шостої статті 15 Закону, орган приватизації завантажує рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону або про відмову від укладення договору купівлі-продажу в електронній торговій системі. Якщо переможець електронного аукціону відмовився від підписання протоколу про результати електронного аукціону або договору купівлі-продажу чи не підписав такий протокол або договір у встановлені строки, орган приватизації складає та завантажує відповідний акт в електронну торгову систему.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі у зв`язку із прийняттям Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради рішення від 23.09.2021 про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000123-2 на підставі ч.9 ст.14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», оскільки, переможцем аукціону позивачем у даній справі не було надано копії всіх сторінок паспорта громадянина України, а саме, надавши копії сторінок 1-7, 10-15 власного паспорту громадянина України, позивач не надав копії сторінок: 8,9,16.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, як замовник аукціону, фактично з формальних підстав відмовило у затвердженні протоколу електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000123-2, ненадання ОСОБА_1 копій 8, 9 та 16 сторінок власного паспорта громадянина України не заважала відповідачу ідентифікувати особу яка приймала участь в аукціоні.

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП Антипенко в своїх апеляційних скаргах зазначають, що ненадання позивачем копій сторінок паспорту: НОМЕР_1 не дає можливості встановити дійсність документа і провести всебічну перевірку відповідності ідентифікаційної інформації.

Колегія суддів дослідивши доводи апелянтів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (надалі за текстом - Положення), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Пунктом 3 Положення визначено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У пункті 5 Положення зазначено, що паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88x125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

У пункті 6 Положення визначено, які відомості повинні міститися на кожній сторінці паспорта громадянина України.

На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою.

Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина.

На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

Отже, Положенням чітко визначено, яку інформацію про особу має містити паспорт громадянина України та його кожна сторінка.

Таким чином, розміщення інформації на сторінках 8, 9 паспорту громадянина України є не обов`язковим, а інформація, яка розміщується на цих сторінках заповнюється на прохання громадянина, жодним чином не ідентифікує його особу.

Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що незалежно від того, яка інформація розмішена на сторінках 8 та 9 паспорта позивача, ця інформація не могла мати будь-якого значення при прийнятті відповідачем рішення щодо затвердження протоколу електронного аукціону.

Крім того, на сторінках 8 та 9 належного позивачу паспорту громадянина України не зазначена взагалі будь-яка інформація, і саме тому позивач не долучив копії цих сторінок до своєї заяви на участь в аукціоні.

Разом з тим, згідно з вимогами вказаного вище Положення, на сторінці 16 паспорту громадянина України може міститися інформація про місце реєстрації особи.

Однак, згідно наданих позивачем копій сторінок паспорту до заяви на участь в аукціоні, останній запис про його місце реєстрації міститься на сторінці 14 його паспорту, а сторінка 15 взагалі не заповнена. Відповідно, сторінка 16 належного позивачу паспорта також не заповнена, оскільки інформація про зміну місця реєстрації вноситься послідовно на кожній наступній сторінці після сторінки під номером 14.

На сторінці 16 належного позивачу паспорту громадянина України не зазначена взагалі будь-яка інформація, і саме тому позивач не долучив її копію до своєї заяви на участь в аукціоні.

Фонд державного майна України на запит ОСОБА_1 надав роз`яснення від 27.10.2021 №10-21-25275, в яких зазначено, що копія паспорта учасника аукціону повинна забезпечити ідентифікацію фізичної особи та містити інформацію, достатню для проведення перевірки ідентифікації потенційного покупця та даних, які зазначаються такою особою в заяві на участь в електронному аукціоні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем для участі в аукціоні копії сторінок 1-7, 10-15 власного паспорту громадянина України дозволяють в повній мірі забезпечити ідентифікацію позивача і провести перевірку інформації, зазначеної позивачем в заяві на участь в електронному аукціоні.

Ненадання позивачем копій 8, 9 та 16 сторінок власного паспорта громадянина України не заважала відповідачу, ідентифікувати особу яка приймала участь в аукціоні, встановити дійсність документа і провести всебічну перевірку відповідності ідентифікаційної інформації.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного або комунального майна" основною метою приватизації є прискорення економічного зростання, залучення іноземних і внутрішніх інвестицій, зменшення частки державної або комунальної власності у структурі економіки України шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику.

Приватизація здійснюється на основі таких принципів: законності, відкритості та прозорості, рівності та змагальності, державного регулювання та контролю, продажу об`єктів приватизації з урахуванням особливостей таких об`єктів, захисту економічної конкуренції, створення сприятливих умов для залучення інвестицій, повного, своєчасного та достовірного інформування про об`єкти приватизації та порядок їх приватизації, забезпечення конкурентних умов приватизації.

Натомість, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради допустивши надмірний формалізм, прийняло оскаржуване рішення від 23.09.2021 про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UА-Р5-2021-08-26-000123-2 з продажу об`єкта приватизації на підставі частини 9 статті 14 Закону про приватизацію, а саме, у зв`язку із тим, що переможцем аукціону "надано копії лише окремих сторінок паспорта громадянина України".

ФОП Антипенко О.В. в апеляційній скарзі зазначає, що оскільки Уваров А.О. є співзасновником ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР», то він в порушення загальних принципів проведення аукціону переміг у відповідних торгах саме у зв`язку з отриманням інформації, яка мала бути збережена та не підлягала розповсюдженню від електронного майданчика ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР».

Колегія суддів дійшла висновку, що дані доводи є необґрунтованими, оскільки базуються виключно на припущеннях апелянта, а не на наявних у матеріалах справи доказах.

В силу положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог. Докази подаються учасниками справи.

Однак, ФОП Антипенком О.В. не надано суду доказів на підтвердження своїх доводів щодо отримання Уваровим А.О інформації, яка мала бути збережена та не підлягала розповсюдженню від електронного майданчика ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР».

Безпідставними є посилання ФОП Антипенка О.В. на те, що у зв`язку із тим, що Уваров А.О. є співзасновником ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР», то оператор електронного майданчика здійснив допуск позивача до участі в аукціоні № UA-PS-2021-08-26-000123-2 з продажу об`єкта приватизації за відсутності всіх документів, а саме, усіх копій сторінок паспорта.

У спірних правовідносинах саме відповідач прийняв рішення від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-0001123-2" з посиланням на відсутність копій всіх сторінок паспорту.

Це рішення є предметом позову. Відтак, суд має надати оцінку законності та правомірності прийнятого відповідачем рішення від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-0001123-2".

Оскільки, позивачем доведено наявність підстав для скасування рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021 "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2", останнє підлягає скасуванню та, як наслідок, наявність підстав щодо зобов`язання відповідача затвердити протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-08-26-000123-2 проведеного 15.09.2021, щодо придбання позивачем майна з публічних торгів: нежитлових приміщень 1-го поверху №1-1-:-1-2, другого поверху "2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Колодязна, буд. 18 за ціною лоту 490001,00 грн.

Апеляційні скарги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради і ФОП Антипенка О.В. на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4195/21 залишити без змін.

Щодо додаткового рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

10.12.2021 від фізичної особи ОСОБА_1 до господарського суду Харківської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00грн.

20.12.2021 від відповідача надійшли заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно матеріалів справи, 28.09.2021 між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Гамеєм В.В. укладено Договір про надання правової допомоги №28/09/21-1 від 28.09.2021 року, відповідно до пункту 1.2. якого, адвокат за дорученням клієнта зобов`язується надавати правову допомогу клієнту як позивачу в процедурі оскарження рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021 року про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UА-РS-2021-08-26-000123-2, зокрема, супроводжувати цю процедуру у судах усіх інстанцій, органах виконання судових рішень та інших установах.

Пунктами 4.1., 4.2. договору визначено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Товариства. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару.

Гонорар адвоката при виконанні робіт наведених у п.п. 1.1. 1.3. цього Договору вказано у Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 1.1. додатку № 1 від 28.09.2021 до договору про надання правової допомоги №28/09/21-1 від 28.09.2021, (далі за текстом - Додаток №1) сторони домовилися, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги згідно цього Договору складається, зокрема з наступних частин, залежно від виконаної адвокатом роботи та наданих послуг:

1.1.2. підготовка позовної заяви, додатків до неї та подання її до суду - 3000,00 (три тисячі) грн;

1.1.7. підготовка клопотань, заяв тощо - 500,00 (п`ятсот) грн за один документ;

1.1.8. участь у судовому засіданні (у суді будь-якої інстанції) - 2000,00 (дві тисячі) грн за одне засідання;

1.1.11. винагорода Адвоката за позитивне рішення на користь Клієнта у суді першої інстанції - 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

У пунктах 1.3.,1.4. Договору сторони визначили, що гонорар адвоката складається з двох частин - авансу та основної частини гонорару. Розмір авансу згідно цього договору становить 5000,00 (п`ять тисяч) грн та сплачується клієнтом на рахунок адвоката протягом 15 (п`ятнадцять) робочих днів з моменту укладення цього Договору.

У пунктах 1.6. та 1.7. Додатку №1 сторони домовилися, що клієнт має сплатити гонорар адвокату протягом 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання від Адвоката Звіту про виконання доручення. Сторони визначили, що адвокат має надіслати на адресу клієнта Звіт про виконання доручення протягом 5 (п`ять) робочих днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення, прийнятого щодо вирішення справи відповідним судом першої, апеляційної, касаційної інстанції.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов Договору квитанцією від 18.10.2018 сплатив на користь адвоката Гамей В.В. аванс в сумі 5000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, станом на момент винесення рішення судом першої інстанції адвокат Гамей В.В. в рамках Договору виконав такий обсяг робіт з вартістю:

- підготував та подав до суду позовну заяву; вартість - 3000,00грн;

- подав до суду клопотання про долучення доказів від 10.11.2021; вартість - 500,00грн;

- подав клопотання про участь у судовому засіданні 13.12.2021 в режимі відеоконференції (з надсиланням копії відповідачу); вартість - 500,00грн;

- взяв участь у судовому засіданні 17.11.2021; вартість - 2000,00грн;

- подав до суду клопотання про долучення доказів від 19.11.2021; вартість - 500,00грн;

- взяв участь у судовому засіданні 09.12.2021; вартість - 2000,00грн;

- підготував клопотання про розподіл судових витрат; вартість - 500,00грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано для долучення до матеріалів справи: копії Договору про надання правової допомоги №28/09/21-1 від 28.09.2021, Додатку №1 з детальним описом вартості робіт адвоката.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що надані позивачем докази є такими, що підтверджують витрати позивача у розмірі 9000,00грн на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість тверджень відповідача про те, що судом першої інстанції не врахована співмірність витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, судом першої інстанції досліджено розрахунок щодо обсягу виконаних робіт, а також надані докази на їх підтвердження, встановлено, що заявлені до стягнення судові витрати мають розумний розмір, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлена сума витрат на правову допомогу адвоката в сумі 9000,00 грн за надані послуги адвоката є співрозмірною щодо ступеня складності спору та витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги.

При цьому, відповідач не наводить власної позиції, яка, на його думку, сума понесених позивачем витрат на правову допомогу є розумною та виправданою.

У свою чергу, вимога відповідача, відмовити позивачу у задоволенні заяви щодо розподілу судових витрат повністю не узгоджується з принципом господарського судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Досліджуючи питання співмірності витрат із складністю відповідної роботи, яка виконана адвокатом, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, в контексті заперечень викладених відповідачем, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до положень статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України ціна наданих адвокатом послуг узгоджена ним з позивачем в Додатку №1 до Договору, враховуючи виконання адвокатом умов договору про надання правової (правничої) допомоги, в частині надання послуг, які підтверджені матеріалами справи, відтак, надані позивачем документи у їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування за рахунок відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00грн, оскільки вказаний розмір понесених позивачем витрат об`єктивно не є завищеним та документально обґрунтований.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні «гонорару успіху» у сумі 5000,00 грн.

Колегія суддів щодо наведених доводів позивача встановила наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 27 цього Закону визначає вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Разом з тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі «East/West» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Limited., заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату, як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v., заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта, про невірне застосування судом першої інстанції правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 є необґрунтованими.

У даному випадку суд першої інстанції, врахувавши правову позицію, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин даної справи, встановивши, що такі витрати як «гонорар успіху» у спірних правовідносинах не мають характеру "фактичних та неминучих", дійшов висновку, що не вбачає законних підстав для задоволення заявлених до стягнення витрат на правову допомогу в частині "гонорару успіху".

При цьому, колегія суддів встановила, що на користь позивача місцевим господарським судом були за рахунок відповідача повністю відшкодовані заявлені витрати, які він поніс у зв`язку із наданням послуг адвоката.

Відтак, підстави для задоволення апеляційних скарг позивача та відповідача на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021 відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянтів не є підставою для скасування рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 та додаткового рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021, ухвалених з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021 у справі №922/4195/21 залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянтів зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

Керуючись статтями 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Антипенка Олександра Володимировича на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4195/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4195/21 залишити без змін.

Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2021 у справі №922/4195/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.09.2022.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий