ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншого суду за підсудністю

"19" вересня 2022 р. м.Вінниця Cправа №902/854/22

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера", м.Вінниця

до Приватного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш", м.Хмільник Вінницької області

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ :

13.09.2022 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" 151693,49 грн заборгованості, що виникла у зв`язку із неналежним виконанням боржником договору про постачання електричної енергії споживачу №3000087 в частині здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію.

В ході розгляду вказаної заяви судом встановлено, що 23.12.2021 Господарським судом Вінницької області відкрито провадження у справі №902/1157/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" (вул.Небесної сотні, буд.26, м.Хмільник, Вінницька область, 22000, ).

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №922/928/17).

Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Статтею 30 ГПК України встановлена виключна підсудність певної категорії справ точно визначеним господарським судом. Так, згідно вимог частини 9 зазначеної норми: "Справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника."

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне передати матеріали справи №902/854/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" 151693,49 грн заборгованості за спожиту електричну енергію на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №3000087 за виключною підсудністю для розгляду Господарським судом Вінницької області, в провадженні якого перебуває справа №902/1157/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш".

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ч.9 ст.30, ст.20, 27, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Матеріали справи №902/854/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" 151693,49 грн заборгованості за спожиту електричну енергію на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №3000087 передати за виключною підсудністю для розгляду Господарським судом Вінницької області, в провадженні якого перебуває справа №9021157/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш".

2. Ухвала суду від 19.09.2022 у справі №902/854/22 підписана суддею та набрала законної сили 19.09.2022.

3. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

4. Примірник ухвали надіслати на такі електронні адреси: заявнику (), представнику ТОВ "Енера" адвокату Обертюх Т.С. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ПрАТ "Хмільниксільмаш" ().

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи