ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. Справа№ 910/21474/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

без повідомлення сторін

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2022

у справі № 910/21474/21 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 60 770,16грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/21474/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" грошові кошти у розмірі 60 770,16грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00грн.

Рішення господарського суду міста Києва ґрунтується на тому, що:

- відповідно до наявного в матеріалах справи Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 89-D/94/4 від 14/09/2021, складеного Фізичною особою-підприємством Урусовим С.В. на замовлення позивача, встановлено, що фізичний знос транспортного засобу Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , складає: 0,254%;

- у розрахунок коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, на який посилається відповідач, оцінювачем не зазначено підстави для нарахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , в тому числі оцінювачем не зазначено, що раніше відновлювався ремонтом і жодні посилання на застосування в ході дослідження платформи "Audahistory" у розрахунку відсутні. Натомість у розрахунку вказано, що коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0,254%;

- з доданої до позовної заяви копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , вбачається, що даний автомобіль є 2018 року випуску, тобто строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищує 7 років.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просив рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/21474/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- відповідно до наявного в матеріалах справи Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 89-D/94/4 від 14/09/2021, складеного Фізичною особою-підприємством Урусовим С.В. на замовлення позивача, встановлено, що фізичний знос транспортного засобу Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , складає: 0,254%;

- враховуючи раніше сплачену суму, розмір страхового відшкодування не може перевищувати: 58 716,68- 15 308,00 = 43 408,68грн;

- відповідач вважає заявлений до стягнення розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00грн не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт і є значно завищеним.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Шапрана В.В., Буральова С.І. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" залишено без руху, роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" має право усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 405,00 грн.

29.06.2022 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) до Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" надійшла заява, з якої слідує, що заявником виконано вимоги ухвали від 27.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 поновлено Приватному акціонерному товариству "Українська пожежно-страхова компанія" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/21474/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/21474/21. Зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/21474/21 та ухвалено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

11.07.2022 (згідно відтиску печатки Укрпошти) Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" звернулось до Північного господарського суду з клопотанням про призначення у справі №910/21474/21 автотоварознавчої експертизи. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що для усунення протиріч, що містяться в наданих позивачем доказах необхідно призначити судову експертизу, оскільки спір було розглянуто без призначення експертизи. Оскаржуване рішення не містить пояснень щодо наявних розбіжностей в цифрових значеннях, необґрунтованість суми заявлених позовних вимог та для встановлення дійсного розміру шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Виходячи з наведених норм, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування. При цьому господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані посиланням на обставини, які підтверджені представленими до матеріалів справи доказами, що підлягають оцінці судом в порядку, передбаченому нормами процесуального кодексу.

Питання, щодо з`ясування яких відповідачем заявляється про необхідність призначення у справі судової експертизи можуть бути з`ясовані згідно матеріалів справи.

В матеріалах справи наявний Експертний висновок/калькуляція № 151113 від 19.04.2021, в якому зазначено, що загальна вартість ремонту становить 76 078,16 грн.

Таким чином, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, для вирішення спору по суті відсутня потреба у спеціальних знаннях, а тому колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про призначення у справі №910/21474/21 автотоварознавчої експертизи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, судовою колегією встановлено.

04.03.2021 близька 14 год. 55 хв. У м. Вишгороді, на перехресті вулиць Грушевського та Мазепи водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda Jazz, державний номер НОМЕР_2 , в порушення пп.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, під час рух транспортного засобу не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2021 у справі № 363/1065/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

13.05.2020 між Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 .

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом за матеріалами справи, відповідно до Експертного висновку/калькуляції № 151113 від 19.04.2021, складеного за допомогою системи Audatex, копія якого наявна в матеріалах справи, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП, складає 76 078грн 16 коп.

У зв`язку зі зверненням страхувальника до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування № 151113 від 26.04.2021, копія якої наявна в матеріалах справи, останнім згідно умов Договору страхування було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, про що складено відповідний страховий акт № 151113 від 18.05.2021, копія якого наявна в матеріалах справи.

За змістом вказаного страхового акту вартість матеріального збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , склала 76 078,16грн, яка і становить вартість заподіяних збитків (відновлювального ремонту).

В подальшому позивачем у відповідності до вказаного страхового акту сума страхового відшкодування в розмірі 76 078,16грн була виплачена безпосередньому потерпілому, що підтверджується копією платіжного доручення від 18.05.2021 № 8459 на вказану суму.

Відповідно до відомостей з Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу Honda Jazz, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/8277560 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 130 000,00грн, франшизи - 0 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Honda Jazz, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/8277560, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Honda Jazz, державний номер НОМЕР_2 , власнику автотранспортного засобу марки Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Позивачем реалізовано своє право кредитора шляхом звернення до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" із заявою про страхове відшкодування вих. № 04-1452 від 16.06.2021 на суму 76 078грн 16 коп., копія якої наявна в матеріалах справи.

Так, у відповідь на заяву позивача відповідачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 15 308,00грн про що свідчить платіжне доручення № 20660 від 15.11.2021 на вказану суму.

Згідно з п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8277560 розмір франшизи складає 0грн 00 коп.

Апелянт зазначає про необхідність врахування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу марки Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 0.254, встановленого Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 89-D/94/4 від 14/09/2021, виконаним Фізичною особою-підприємством Урусовим С.В. на замовлення Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування", проте колегія суддів відхиляє вказані доводи, як необґрунтовані з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розрахунок коефіцієнту зносу деталей транспортного засобу здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395) (далі - методика).

Згідно пункту 2.4 методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 1.6 методики фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Як визначено пунктом 3.9 методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації.

Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників. Фізичний знос може також визначатись шляхом урахування погіршення технічного стану КТЗ унаслідок отриманих і усунених пошкоджень залежно від вартості їх усунення.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

При цьому, відповідно до розділу VIII Методики щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Водночас, відповідно до пунктів 7.38, 7.39 методики значення ЕЗ приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у п. 4 т. 4.1 додатка 4.

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

При цьому згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17, у разі, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, коефіцієнт фізичного зносу деталей транспортного засобу Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , становить 0,254%.

Так, розрахунок коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, на який посилається відповідач, оцінювачем не зазначено підстави для нарахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , в тому числі оцінювачем не зазначено, що раніше відновлювався ремонтом і жодні посилання на застосування в ході дослідження платформи "Audahistory" у розрахунку відсутні. Натомість у розрахунку вказано, що коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0,254%.

При цьому, з доданої до позовної заяви копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , вбачається, що даний автомобіль є 2018 року випуску, тобто строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищує 7 років.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що засіданням Автотоварознавчої секції методичної і науково-консультативної ради Міністерства юстиції України "Про програмне забезпечення автотоварознавчих досліджень" (протокол № 15 від 10.10.-12.10.2001), серед інших, рекомендовано для використання в автотоварознавчих дослідженнях і складання кошторисів відновлювального ремонту та заподіяння матеріальної шкоди програмний продукт "Аudatex", (http://audatex.ua/), призначений для розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з використанням нормативів заводів виробників та/або незалежних технічних центрів та рекомендованих імпортерами роздрібних цін на запасні частини, та включений до переліку комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням відповідно до додатку № 8 до методики (пункт 59).

Проте, відповідачем не надано та у висновку автотоварознавчого дослідження не наведено даних ПК "Аudatex" функція "Аudahistory", зі змісту яких можливе отримання інформації про ремонті впливи на автомобіль в минулому на підставі унікального номеру кузова автомобіля та статистичної бази "Аudatex".

Будь-яких інших доказів фактичного проведення попереднього відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , матеріали справи також не містять.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17 у разі, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Водночас, на момент ДТП строк експлуатації застрахованого автомобіля Mercedes-Benz V250, державний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску, не перевищував 7 років.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції, що за відсутності належних та допустимих доказів стосовно наявності передбачених пунктом 7.39 методики винятків щодо застосування коефіцієнту зносу до складників автомобіля, пошкоджених вищевказаною ДТП, в тому числі у розмірі 0,254, а тому відсутні підстави для застосування у даному випадку коефіцієнту фізичного зносу.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в добровільному порядку та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості в повному обсязі відповідачем суду не надані.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування з відповідача у розмірі 60 770,16грн (76 078,16грн вартість відновлювального ремонту - 15 308,00грн сума сплаченого відповідачем страхового відшкодування) підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" витрат на професійну правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 № 1 в загальному розмірі 5 000,00 грн.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2020 між Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" (клієнт за договором) та Адвокатським бюро "Синюк та партнери" (адвокатське бюро за договором) укладено договір про надання правової допомоги № 1, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 погоджено реєстр справ.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 5 000,00грн представником позивача долучено до матеріалів справи копію ордера серії АІ № 1116322, копію посвідчення адвоката України, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 № 1, копію додатка № 1 до договору, копію платіжного доручення від 01.11.2011 № 19578, копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом для надання правової допомоги від 04.05.2022.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідач заперечуючи проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00грн вказує на її не співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, вважає її значно завищеною.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № №910/13071/19 від 20.11.2020.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем з метою доведення надмірності та неспіврозмірності понесених позивачем витрат не надано жодних доказів на їх спростування, а тому доводи Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" у відповідній частині відхиляються, як необґрунтовані.

Отже, враховуючи викладене, дослідивши надані представником позивача докази, в т.ч. опис наданих послуг, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі №910/21474/21 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі №910/21474/21 - залишити без змін.

Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі №910/21474/21.

Матеріали справи №910/21474/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран