ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. Справа№ 920/1225/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Токаревій А. Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 30.08.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

на рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 (суддя Жерьобкіна Є.А., повний текст рішення складено 01.07.2021)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до відповідачів:

1) Сумської міської ради;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМИ ГРУП"

3) Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Виконавчого комітету Сумської міської ради Божок Ольги Миколаївни,

4) Головного управління Держгеокадастру у Сумській області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання",

про визнання недійсним договору оренди, визнання недійсними рішень Сумської міської ради, припинення права власності, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив суд:

1) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 02.07.2020, укладений між Сумською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «СУМИ ГРУП», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 02.07.2020 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52971166 від 06.07.2020 11:37:30) та припинити право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИ ГРУП» земельної ділянки площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014, розташованої за адресою АДРЕСА_1 (номер запису про інше речове право 37174145);

2) визнати недійсним рішення Сумської міської ради від 24.06.2020 №7024-МР «Про надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 » та припинити право власності Сумської міської ради на земельну ділянку площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014, розташовану за адресою АДРЕСА_1 (номер запису про право власності/довірчої власності 37173874);

3) скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Божок Ольги Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52971166 від 06.07.2020 11:37:30 про державну реєстрацію права власності Сумської міської ради на земельну ділянку площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014 та про державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИ ГРУП» земельної ділянки площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014;

4) визнати недійсним рішення Сумської міської ради від 27.05.2020 №6900-МР «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 »;

5) скасувати державну реєстрацію земельних ділянок площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , та площею 3,6034 га, кадастровий №:03:003:0013, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , в Державному земельному кадастрі та відновити державну реєстрацію земельної ділянки площею 4,5419 га, кадастровий №:03:003:0049, розташованої за адресою АДРЕСА_1 в Державному земельному кадастрі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення його прав як землекористувача земельних ділянок загальною площею 66,7134 га за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.12.2011, який не надавав згоди на поділ земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 у задоволенні позову відмовлено.

Судом відмовлено в задоволенні позову щодо визнання недійсними рішень Сумської міської ради з підстав відсутності встановленого факту порушення оскаржуваними рішеннями Сумської міської ради прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, у зв`язку з чим судом також відмовлено в задоволенні інших заявлених позивачем вимог, що є похідними.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неналежним з`ясуванням судом обставин справи та з порушенням норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- позивач є користувачем земельної ділянки, який має повноваження узгодити порядок та межі поділу такої земельної ділянки та надати відповідну згоду у встановлений законодавством спосіб;

- всупереч тому, що подана ОСОБА_1 технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки не відповідала чинному законодавству, відповідач-1 своїм рішенням погодив таку документацію та надав згоду на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для подальшої передачі в оренду;

- оскільки підставою для укладення спірного договору оренди є прийняте рішення від 24.06.2020 №7024-МР, яке позивач вважає незаконним, то такий договір підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1,3 ст. 215 ЦК України;

- у зв`язку з вказаним, належним захистом прав позивача буде також скасування рішення про відповідну державну реєстрацію права власності відповідача-1 та права оренди відповідача-2.

Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

05.08.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів передані на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О.О., Копитова О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 у справі № 920/1225/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 залишено без руху. Надано скаржнику строк на усунення недоліків, допущених при поданні апеляційної скарги.

Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 03.09.2021 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі №920/1225/20 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 20.10.2021.

Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення та встановлено строки на їх подання.

13.10.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИ ГРУП» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 заперечує проти доводів апеляційної скарги, яку просить суд залишити без задоволення, посилаючись на необґрунтованість доводів апелянта.

13.10.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИ ГРУП» та ОСОБА_1 адвоката Цимбал Бориса Петровича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 відмовлено в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИ ГРУП» та ОСОБА_1 адвоката Цимбал Бориса Петровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

18.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зупинення розгляду справи №920/1225/20.

Також, 18.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про призначення експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 до розгляду Сумським апеляційним судом справи №591/1594/21.

Постановою Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №920/1225/20 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми груп» задоволено. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 скасовано.

Справу направлено до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду на стадію розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зупинення провадження у справі.

Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. перебував у відпустці з 28.12.2021 по 14.01.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/214/22 від 18.01.2022, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Копитова О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Cумської області від 29.06.2021 р. у справі № 920/1225/20 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду на 16.02.2022.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1100/22 від 16.02.2022, у зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Cумської області від 29.06.2021 р. у справі № 920/1225/20 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду на 06.04.2022.

Судове засідання, яке призначене на 06.04.2022 не відбулось.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

У період з 04.04.2022 по 08.04.2022 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2022 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 призначено на 21.06.2022.

06.06.2022 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми груп» надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми груп» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

20.06.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.06.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, розгляд якої доручити Сумському апеляційному суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 на 19.07.2022.

14.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надійшло клопотання про участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, проведення якої доручити Сумському апеляційному суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2022 залишено без розгляду клопотання Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції у справі №920/1225/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 на 30.08.2022.

26.08.2022 до канцелярії суду від Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в справі №591/1594/21.

26.08.2022 до канцелярії суду від Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надійшли письмові пояснення щодо клопотання про призначення експертизи, у якому третя особа підтримала клопотання позивача про призначення експертизи у даній справі.

30.08.2022 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надійшло додаткове обгрунтування щодо призначення експертизи.

06.09.2022 до канцелярії суду від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надійшли пояснення, у яких останнє щодо питання про призначення експертизи у справі покладається на розсуд суду.

В судове засідання 30.08.2022 з`явився представник позивача, надав свої пояснення, в яких підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вбачає за можливе розглядати дану справу за відсутності представників інших учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зупинення провадження у справі №920/1225/20 судова колегія зазначає наступне.

Як було зазначено вище, ухвалою від 20.10.2021 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 до розгляду Сумським апеляційним судом справи №591/1594/21.

Однак, постановою Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №920/1225/20 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми груп» задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 скасовано. Справу направлено до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду на стадію розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зупинення провадження у справі.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення про зупинення провадження у справі фактично на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції не дослідив та не обґрунтував які саме докази або обставини, що впливають чи можуть вплинути на прийняття ним рішення будуть встановлені у справі №591/1594/21 та чому відсутність цих доказів або встановлених обставин об`єктивно унеможливлює розгляд справи №920/1225/20. Водночас, сама по собі пов`язаність предметів спору не може бути безумовною підставою для зупинення провадження у справі, а її вплив підлягає комплексній оцінці з урахуванням предмету, підстав позову, складу сторін та встановлених фактичних обставин.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про зупинення провадження, врахувавши вищевказану постанову Верховного Суду, судова колегія зазначає наступне.

В обгрунтування поданого клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» посилається на те, що справа №591/1594/21 пов`язана із даною справою, оскільки від результатів вирішення справи №591/1594/21 залежить можливість вирішення питання про те, чи існували у ОСОБА_1 законні підстави поділу земельної ділянки та отримання в оренду земельної ділянки.

Крім того, 26.08.2022 від Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надійшло аналогічне клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у справі №591/1594/21, у якому третя особа повідомляє про подану касаційну скаргу в межах справи №591/1594/21 та просить зупинити провадження у даній справі з аналогічних підстав, викладених у клопотанні позивача.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, обов`язок суду зупинити провадження у справі у наведеному випадку зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 917/349/20).

Крім того, необхідно зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (подібну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі №908/1188/19).

Так, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми розглянуто справу №591/1594/21 за позовною заявою Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Жованик Юлії Андріївни, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», Товариство з обмеженою відповідальністю «Суми Груп», приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Наталія Василівна про визнання недійсними результатів електронних торгів, скасування акту про проведені електронні торги, скасування рішення державного реєстратора - позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задоволено повністю.

Постановою Сумського апеляційного суду від 16.12.2021 рішення Ковпаківського районного суду м. Суми в даній справі скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Наразі вказана справа перебуває у провадженні Верховного Суду, тобто переглядається в касаційному порядку після її апеляційного перегляду Сумським апеляційним судом.

Водночас, предметом даної справи є вимоги щодо визнання недійсним договору оренди, визнання недійсними рішень Сумської міської ради, припинення права власності, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації земельних ділянок, що обґрунтовані порушенням прав позивача як землекористувача земельних ділянок загальною площею 66,7134 га за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30, на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.12.2011, який не надавав згоди на поділ земельної ділянки.

Виходячи з викладеного, дослідивши обставини справи, врахувавши наведене заявником обгрунтування необхідності зупинення провадження у справі, з огляду на предмет та підстави позову, колегія суддів не вбачає об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи №591/1594/21 та вважає, що наявні у даній справі докази є достатніми для встановлення та оцінки обставин, що є предметом судового розгляду даної справи, а тому підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Разом з тим, посилання заявників на пов`язаність справ не може бути достатньою підставою для зупинення провадження у справі.

Відтак, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зупинення провадження у справі.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про призначення експертизи судова колегія зазначає наступне.

В обгрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що підставою звернення до суду є поділ земельної ділянки без погодження з позивачем, при цьому, останній зазначає, що на сформованій земельній ділянці опинились інженерні мережі, що належать позивачу. Позивачем були надані суду наявні документи на підтвердження наявності інженерних мереж на земельній ділянці, однак надані документи не є земельною документацією, яка б містила інформацію про межі таких земельних ділянок.

У зв`язку з вказаним, апелянт вважає, що визначення конкретного розташування інженерних мереж позивача на спірній земельній ділянці можливе лише з використанням спеціальних знань, а тому позивач просить призначити у справі експертизу, на розгляд якої винести питання: «Чи знаходиться на земельній ділянці інженерні комунікації, що належать товариству: ділянка трубопроводу теплових мереж, теплова камера, ділянка каналізаційна мережа та каналізаційний колектор, а також охоронні зони цих інженерних комунікацій?».

Проведення експертизи позивач просить доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бакаріуса» (Сумське відділення).

Згідно з ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України). Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. (ч. 3 ст. 98 ГПК України).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності зокрема для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Водночас, судовою колегією враховано, що апелянтом аналогічне клопотання заявлялось під час розгляду справи в суді першої інстанції, в задоволенні якого судом ухвалою від 11.05.2021 було відмовлено з огляду на те, що з`ясування цих обставин, порушення прав позивача щодо експлуатації та обслуговування інженерних мереж через діяльність другого відповідача щодо будівництва пункту виробництва спеціалізованого обладнання для автотранспорту та його експлуатації, не входять до предмету доказування у справі, виходячи з підстав та предмету позову, поданого позивачем на захист прав, як землекористувача та власника майна.

Перевіривши матеріали справи та враховуючи обгрунтування необхідності призначення експертизи в контексті спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не вбачає необхідності в проведенні експертизи в даній справі, оскільки викладені позивачем в клопотанні обставини не впливають на з`ясування обставин щодо порушення прав позивача та не входять до предмету доказування в даній справі з огляду на предмет та підстави позову.

Виходячи з викладеного, оскільки скаржник уже звертався з клопотанням про призначення судової експертизи, в задоволенні якого судом вмотивовано відмовлено, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про призначення судової експертизи.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, що складається з господарської будівлі загальною площею 23,2 кв.м. літера А-І, огорожі №1-3, воріт № 4, асфальтного замощення - літера І, загальною площею 4000 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, судом відхилено сумніви позивача у належності вказаного нерухомого майна на праві власності третій особі, оскільки відповідне право на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом від 26.12.2019, виданим на підставі акта про проведені електронні торги, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області 06.12.2019, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2019, що підтверджується витягом з реєстру про реєстрацію права власності № 195004390 від 26.12.2019, не скасоване та є чинним.

27.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Сумської міської ради з заявою про надання дозволу на поділ земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0049, у зв`язку з купівлею нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сумської міської ради від 26.02.2020 № 6614-МР ОСОБА_1 надано згоду на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 4,5419, кадастровий номер :03:003:0049, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна.

Рішенням Сумської міської ради від 27.05.2020 № 6900-МР: 1) погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якої передбачається поділ земельної ділянки площею 4,5419 га, кадастровий номер :03:003:0049, категорія та цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, згідно запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер: 34885274 від 26.12.2019 (господарська будівля площею 23,2 кв.м., огорожа, ворота, асфальтобетонне замощення загальною площею 4000 кв.м.) на дві земельні ділянки площами: 3,6034 га та 0,9385 га; 2) надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшої її передачі у користування на умовах оренди за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,9385 га, категорія та цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, згідно запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер: 34885274 від 26.12.2019 (господарська будівля площею 23,2 кв.м., огорожа, ворота, асфальтобетонне замощення загальною площею 4000 кв.м.).

Відповідно до витягу від 03.06.2020 № НВ-020, 03.06.2020 в Державному земельному кадастрі здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0014, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,9385 га.

Рішенням Сумської міської ради від 24.06.2020 № 7024-МР: 1) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), надано в оренду земельну ділянку згідно з додатком та встановлено орендну плату в розмірі відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеного в графі 7 додатку до рішення; 2) громадянину ОСОБА_1 в місячний термін після прийняття даного рішення звернутися до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради для укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно з додатком до рішення, ОСОБА_1 надано в оренду для пункту виробництва спеціалізованого обладнання для автотранспорту та розміщеної автостоянки, земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0014, площею 0,9385 га, терміном на п`ять років (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення), розмір орендної плати в рік за землю у відсотках до грошової оцінки земельної ділянки - 4%.

На підставі зазначеного рішення, між ОСОБА_1 та Сумською міською радою укладений договір оренди земельної ділянки від 02.07.2020, відповідно до якого згідно з актом приймання-передачі земельна ділянка кадастровий номер :03:003:0014, площею 0,9385 га, передана в оренду ОСОБА_1 .

Право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.07.2020, що підтверджується витягом з реєстру про реєстрацію іншого речового права від 06.07.2020 № 215071199.

20.07.2020 до договору оренди внесено зміни щодо заміни орендаря на ТОВ «Суми Груп», у зв`язку з продажем товариству нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :03:003:0014, площею 0,9385, на підставі договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення від 07.05.2020 та від 09.07.2020. Відповідні відомості щодо орендаря внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з реєстру про реєстрацію іншого речового права від 22.07.2020 № 217299431.

Також, з інформаційної довідки № 234914190 від 01.12.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 02.07.2020 було зареєстроване право комунальної власності за Сумською міською радою на земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0014 (державний реєстратор Божок Ольга Миколаївна, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 52971166 від 06.07.2020).

Як було зазначено вище, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним зазначеного вище договору оренди, визнання недійсними вказаних рішень Сумської міської ради, припинення права власності, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації земельних ділянок, посилаючись на порушення його прав, як землекористувача земельних ділянок загальною площею 66,7134 га за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.12.2011, який не надавав згоди на поділ земельної ділянки.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем.

Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб.

Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтями 13, 41 Конституції України, від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до статей 142, 143 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 статті 59 цього ж Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси

Таким чином, судова колегія звертає увагу на те, що з огляду на вищенаведене обов`язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - тобто позивача у справі.

Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Звернувшись з даним позовом, позивач наголошує, що порушені його права як землекористувача земельних ділянок загальною площею 66,7134 га за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30 на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.12.2011, який не надавав згоди на поділ земельної ділянки.

Згідно з ст. 791 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок;

За змістом статті 56 Закону України «Про землеустрій» в редакції на дату поділу земельної ділянки, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає, в тому числі нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні).

Як встановлено судом та було зазначено вище, між позивачем та Сумською міською радою 30.12.2011 був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 66,7134 га, за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30 зі строком дії до 28.09.2014.На земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі та тимчасові споруди, в тому числі, як зазначає позивач, належне йому на праві власності нежитлове приміщення цех № 2 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.09.2010, а.с. 106)

Рішенням Сумської міської ради від 29.05.2013 № 2423-МР позивачу було надано згоду на поділ земельної ділянки за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30 загальною площею 66,7134., що знаходиться в користуванні товариства на умовах оренди.

На замовлення позивача розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30 загальною площею 66,7134, згідно з якою земельну ділянку поділено на 59 земельних ділянок, в тому числі утворена земельна ділянка кадастровий номер :03:003:0049 площею 4,5419 га.

Водночас,суд наголошує, що строк дії договору закінчився 28.09.2014 і докази його продовження на новий строк в матеріалах справи відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять доказів затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30 загальною площею 66,7134.

Таким чином, оскільки договір оренди від 30.12.2011 був припинений у зв`язку з закінченням строку його дії, то судом першої інстанції обґрунтовано відхилено доводи позивача про те, що він є належним землекористувачем земельної ділянки, загальною площею 66,7134 га, за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30, оскільки на ній знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно та він сплачує земельний податок, зокрема враховуючи наступне.

Землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (підпункт 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, в тому числі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів наголошує, що позивач не є власником або постійним землекористувачем земельних ділянок загальною площею 66,7134 га за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30, докази про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Крім того, як правильно зауважив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів оформлення відповідачем права користування земельними ділянками, зокрема укладення договорів оренди з Сумською міською радою та державної реєстрації такого права.

Відтак, доводи позивача про необхідність отримання його дозволу при поділі земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер :03:003:0049, як землекористувача земельної ділянки, є безпідставними.

Стосовно доводів позивача про те, що порушено його права як власника трубопроводу теплових мереж діаметром 325 мм, теплової камери (ТК-7), ділянки каналізаційної мережі діаметром 200 мм та каналізаційного колектору, які опинилися на земельній ділянці кадастровий номер :03:003:0014 (межа земельної ділянки від точки А до точки Б пройшла вздовж пожежного проїзду по проспекту Курському біля цеху № 2 (мережі комунікацій теплопостачання та каналізації), який на праві власності належить позивачу), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 65 Земельного кодексу України, землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

До земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони (ст. 73 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 112 Земельного кодексу України, охоронні зони створюються: а) навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; б) уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» охоронна зона теплових мереж - землі вздовж теплових мереж для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля. Магістральна теплова мережа - комплекс трубопроводів і споруд, що забезпечують транспортування теплоносія від джерела теплової енергії до місцевої (розподільчої) теплової мережі; місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

За приписами ст. 1, 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт» об`єкти трубопровідного транспорту - магістральні та промислові трубопроводи, включаючи наземні, надземні і підземні лінійні частини трубопроводів, а також об`єкти та споруди, основне і допоміжне обладнання, що забезпечують безпечну та надійну експлуатацію трубопровідного транспорту; охоронна зона - землі вздовж магістральних та промислових трубопроводів, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому.

До земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів.

Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на кадастровому плані земельної ділянки відображаються, в тому числі межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; відомості про перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, прибережних захисних смуг і пляжних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель (за наявності) та меж земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки).

Отже, положення Земельного кодексу України та чинного законодавства не передбачають заборони для власника земельної ділянки, на якій розміщені мережі комунікацій теплопостачання, передавати її в оренду, а наявність охоронних зон на земельній ділянці є підставою для встановлення обмежень у її використанні.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_1 звернувся до Сумської міської ради із заявою від 27.12.2019 щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0049, а відповідно до кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0049 у складі розробленої на замовлення позивача у 2013 році технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, проспект Курський, 30 загальною площею 66,7134, на земельну ділянку обмежень не встановлено, про що зроблено відповідну відмітку.

Колегія суддів також враховує, що позивачем не надано доказів створення другим відповідачем позивачу перешкод у доступі до теплової мережі через наміри здійснити забудову на земельній ділянці кадастровий номер :03:003:0014.

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Згідно з частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Аналізуючи викладене в сукупності, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання недійсними рішень Сумської міської ради від 27.05.2020 №6900-МР та від 24.06.2020 №7024-МР задоволення не підлягають з підстав відсутності встановленого судом факту порушення оскаржуваними рішеннями Сумської міської ради прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Крім того, з аналогічних підстав задоволенню не підлягають також і похідні позовні вимоги, а саме: щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 02.07.2020, припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИ ГРУП» земельної ділянки площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014, розташованої за адресою місто Суми, проспект Курський, 30 (номер запису про інше речове право 37174145), припинення права власності Сумської міської ради на земельну ділянку площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014, розташовану за адресою місто Суми, проспект Курський, 30 (номер запису про право власності/довірчої власності 37173874), скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Божок Ольги Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52971166 від 06.07.2020 11:37:30 про державну реєстрацію права власності Сумської міської ради на земельну ділянку площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014 та про державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИ ГРУП» земельної ділянки площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014, скасування державної реєстрації земельних ділянок площею 0,9385 га, кадастровий №:03:003:0014, розташованої за адресою місто Суми, проспект Курський, 30, та площею 3,6034 га, кадастровий №:03:003:0013, розташованої за адресою місто Суми, проспект Курський, 30, в Державному земельному кадастрі та відновлення державної реєстрації земельної ділянки площею 4,5419 га, кадастровий №:03:003:0049, розташованої за адресою місто Суми, проспект Курський, 30 в Державному земельному кадастрі.

Колегією суддів враховано викладені в апеляційній скарзі доводи та міркування скаржника, однак вони не впливають на наведені вище висновки щодо необґрунтованості позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення, а також не спростовують їх.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів.

Отже, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 29.06.2021 у справі №920/1225/20 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 920/1225/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2022.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв