ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р. Справа№ 910/10886/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Держтранс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022

(дата складення тексту рішення 14.04.2022)

у справі № 910/10886/21 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного підприємства "Вікс"

до Державного підприємства "Держтранс" (в особі ліквідаційної комісії)

про зобов`язання вчинити дії

за зустрічним позовом Державного підприємства "Держтранс" (в особі ліквідаційної комісії)

до Приватного підприємства "Вікс"

про визнання недійсними договорів

за участю представників:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: Романко В.В.

ВСТАНОВИВ:

ПП "Вікс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання ДП "Держтранс" (ідентифікаційний код 02736337) в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги ПП "Вікс" (ідентифікаційний код 31025638) на суму 1 251 513,42 грн, з яких: 157 438,00 грн - заборгованість за договором підряду № 11/04/18 від 11.04.2018; 180 297,00 грн - заборгованість за договором підряду № 56 від 01.10.2018; 349 879,00 грн - заборгованість за договором підряду № 21/10-19 від 21.10.2019; 100 308,00 грн - заборгованість за договором підряду № 14/05-20 від 14.05.2020; 183 265,00 грн - заборгованість за договором підряду № 29/05-20 від 29.05.2020; 149 060,00 грн - заборгованість за договором підряду № 02/06-20 від 02.06.2020; 68 944,42 грн - заборгованість за договором підряду № 09 від 30.12.2020; 62 322,00 грн - заборгованість за договором підряду № 08 від 30.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог ПП "Вікс" зазначає, що за договорами підряду виконало роботи на загальну суму 1 251 513,42 грн, які були прийняті ДП "Держтранс" без зауважень, однак не оплачені останнім. Оскільки "Держтранс" перебуває в процесі припинення з 04.03.2021 та до 04.05.2021 встановлено строк для пред`явлення кредиторами своїх вимог до ДП "Держтранс", 30.04.2021 ПП "Вікс" звернулося до "Держтранс" з кредиторською вимогою за договорами підряду у розмірі 1 251 513,42 грн. За результатами розгляду зазначеної кредиторської вимоги ДП "Держтранс" (в особі ліквідаційної комісії) прийняло рішення про відмову в її задоволенні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2021 прийнято зустрічну позовну заяву ДП "Держтранс" до ПП "Вікс" про визнання недійсними договорів підряду № 11/04/18 від 11.04.2018, № 56 від 01.10.2018, № 21/10-19 від 21.10.2019, № 14/05-20 від 14.05.2020, № 29/05-20 від 29.05.2020, № 02/06-20 від 02.06.2020, № 08 від 30.12.2020, № 09 від 30.12.2020 до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/10886/21.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказані договори укладено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені ними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 первісний та зустрічний позов задоволено частково.

За первісним позовом зобов`язано ДП "Держтранс" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги ПП "Вікс" на суму 157 438,00 грн - заборгованість за договором підряду № 11/04/18 від 11.04.2018. В задоволенні іншої частини первісного позову відмовлено.

За зустрічним позовом визнано недійсними договори підряду № 56 від 01.10.2018, № 21/10-19 від 21.10.2019, № 14/05-20 від 14.05.2020, № 29/05-20 від 29.05.2020, № 02/06-20 від 02.06.2020, № 08 від 30.12.2020, № 09 від 30.12.2020. В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ПП "Вікс" на користь ДП "Держтранс" витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 528,44 грн.

Встановивши фіктивність укладених договорів, місцевий господарський суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову про визнання недійсними договорів № 56 від 01.10.2018, № 21/10-19 від 21.10.2019, № 14/05-20 від 14.05.2020, № 29/05-20 від 29.05.2020, № 02/06-20 від 02.06.2020, № 08 від 30.12.2020, № 09 від 30.12.2020, та про відмову в задоволенні зустрічного позову в частині вимог про визнання недійсним № 11/04/18 від 11.04.2018 з огляду на пропуск строку позовної давності.

Поряд з цим, суд визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги за первісним позовом в частині зобов`язання ДП "Держтранс" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги ПП "Вікс" на суму 157 438,00 грн. - заборгованість за договором підряду № 11/04/18 від 11.04.2018.

В іншій частині первісного позову відмовлено, оскільки, за висновком суду першої інстанції, часткове задоволення зустрічного позову виключає можливість задоволення вимог позивача за первісним позовом в цій частині.

Не погодившись з рішенням, ДП "Держтранс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення в частині часткового задоволення первісного позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю; скасувати рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову щодо вимоги про визнання недійсним договору підряду № 11/04/18 від 11.04.2018 та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити повністю.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції, встановивши що всі спірну договори є фіктивними, безпідставно застосував наслідки спливу позовної давності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Держтранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 у справі № 910/10886/21; призначено справу № 910/10886/21 до розгляду на 12.07.2022.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 та від 16.08.2022 розгляд справи № 910/10886/21 відкладено на 13.09.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 апеляційну скаргу ПП "Вікс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 у справі № 910/10886/21 з доданими до неї документами повернуто апелянту.

В судове засідання 14.06.2022 представники ПП "Вікс" не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоч учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим розглянути справу за відсутні представників ПП "Вікс" за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду ДП "Держтранс" (в особі ліквідаційної комісії) кредиторських вимог ПП "Вікс" на суму 1 225 161,9 грн за підрядні роботи, під час огляду об`єктів, на яких проводилися роботи, виявлено ознаки фіктивності робіт, зазначених в актах приймання виконаних будівельних робіт, а саме: в акті № 1 за червень 2018 року на суму 157 438,00 грн, в акті № 1/10 за грудень 2018 року на суму 180 297,00 грн, в акті № 1/1 за грудень 2019 року на суму 349 879,00 грн, в акті за червень 2020 року на суму 100 308,00 грн, в акті за червень 2020 року на суму 183 265,00 грн, в акті за червень 2020 року на суму 149 060,00 грн, в акті № 1/09 за лютий 2021 року на суму 68 944,42 грн та в акті № 01/08 за лютий 2021 року на суму 62 322,00 грн.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_1 , головного механіка на ДП "Держтранс", викладених у заяві свідка від 03.08.2021, види будівельних робіт, які вказані в спірних актах приймання виконаних будівельних робіт, не могли бути виконані, оскільки у період та за адресою, які зазначено у вказаних вище документах, були відсутні будь-які особи, які повинні були виконувати вказані види будівельних робіт, а також відсутня будь-яка техніка, за допомогою якої повинні були виконуватися вказані роботи; ОСОБА_1 не встановлювалася необхідність та не організовувалося проведення ремонтних робіт згідно з вказаними договорами та актами.

Згідно з посадовою інструкцією на головного механіка покладено обов`язок щодо експлуатації будівель, устаткування та обладнання підприємства, систематичний огляд, випробування та профілактичний ремонт, встановлення черговості проведення ремонтних робіт і їх організація.

Разом з тим, у фінансовій звітності ПП "Вікс" за 2018, 2019 та 2020 роки не вказана дебіторська заборгованість ДП "Держтранс" щодо оплати вартості робіт за спірними договорами підряду.

Крім того, ПП "Вікс" не зверталося до ДП "Держтранс" з претензією з приводу невиконання умов зазначених вище договорів підряду.

Аудиторський звіт, складений за результатами аудиту діяльності ДП "Держтранс" за період з 01.06.2016 по 30.06.2020 від 13.08.2020 № 526/40 свідчить, що аудитом встановлено, зокрема, факт настання ризиків завдання шкоди економічним інтересам держави на суму 687,6 тис. грн. внаслідок взяття зобов`язань за господарськими операціями з ремонту систем опалення та каналізації, які мають ознаки нереальності.

Згідно із висновком експерта № 1-16/08 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.08.2021 встановити за даними візуально-інструментального обстеження чи відповідають фактично виконані обсяги робіт, обсягам, що вказані в актах приймання виконаних будівельних робіт, відповідно до договорів підряду № 11/04/18 від 11.04.2018, № 56 від 01.10.2018, № 21/10-19 від 21.10.2019, № 14/05-20 від 14.05.2020, № 29/05-20 від 29.05.2020, № 02/06-20 від 02.06.2020, № 08 від 30.12.2020, № 09 від 30.12.2020, не вбачається можливим у зв`язку з наступними причинами та/або їх поєднанням:

- щодо робіт за договором підряду № 11/04/18 від 11.04.2018: носять прихований характер; виконання окремих видів робіт може бути зафіксоване лише в процесі їх здійснення; має місце значний проміжок часу від дати проведення робіт до дати обстеження (більше 3 років); проектну документацію на роботи не отримано, що унеможливлює встановлення місця розташування їх виконання;

- щодо робіт за договором підряду № 56 від 01.10.2018: носять прихований характер; виконання окремих видів робіт може бути зафіксоване лише в процесі їх здійснення; має місце значний проміжок часу від дати проведення робіт до дати обстеження (більше 2 років);

- щодо робіт за договором підряду № 21/10-19 від 21.10.2019: носять прихований характер; виконання окремих видів робіт може бути зафіксоване лише в процесі їх здійснення; має місце значний проміжок часу від дати проведення робіт до дати обстеження (більше 1 року);

- щодо робіт за договором підряду № 14/05-20 від 14.05.2020: в акті виконаних робіт відсутнє конкретне посилання на дату та номер договору підряду; носять прихований характер; виконання окремих видів робіт може бути зафіксоване лише в процесі їх здійснення; проектну документацію на роботи не отримано, що унеможливлює встановлення місця розташування їх виконання, має місце значний проміжок часу від дати проведення робіт до дати обстеження (більше 1 року);

- щодо робіт за договором підряду № 29/05-20 від 29.05.2020: в акті виконаних робіт відсутнє конкретне посилання на дату та номер договору підряду; носять прихований характер; виконання окремих видів робіт може бути зафіксоване лише в процесі їх здійснення; проектну документацію на роботи не отримано, що унеможливлює встановлення місця розташування їх виконання; має місце значний проміжок часу від дати проведення робіт до дати обстеження (більше 1 року);

- щодо робіт за договором підряду № 02/06-20 від 02.06.2020: в акті виконаних робіт відсутнє конкретне посилання на дату та номер договору підряду; носять прихований характер; виконання окремих видів робіт може бути зафіксоване лише в процесі їх здійснення; проектну документацію на роботи не отримано, що унеможливлює встановлення місця розташування їх виконання; має місце значний проміжок часу від дати проведення робіт до дати обстеження (більше 1 року);

- щодо робіт за договором підряду № 08 від 30.12.2020: носять прихований характер; виконання окремих видів робіт може бути зафіксоване лише в процесі їх здійснення; проектну документацію на роботи не отримано, що унеможливлює встановлення місця розташування їх виконання;

- щодо робіт за договором підряду № 09 від 30.12.2020: носять прихований характер; виконання окремих видів робіт може бути зафіксоване лише в процесі їх здійснення; проектну документацію на роботи не отримано, що унеможливлює встановлення місця розташування їх виконання.

Крім того, у висновку експерта зазначено, що встановити чи відповідають фактично виконані обсяги робіт, обсягам, що вказані в актах приймання виконаних будівельних робіт згідно з вищезазначеними договорами за документальними даними не вбачається можливим, оскільки акти на закриття прихованих робіт не отримано.

Статтею 234 ЦК України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Отже, відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020 у справі № 910/12712/19, від 20.01.2021 у справі № 910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 у справі № 916/325/20, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20 тощо.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц та постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20).

Основними ознаками фіктивного правочину є введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину (постанова Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20).

При цьому ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, такий правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Наявність умислу у сторін угоди означає, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність угоди, що укладалася, та сторони прагнули або свідомо допускали ненастання правових наслідків, обумовлених договором.

Отже, для визнання зобов`язання таким, що вчинено фіктивно, закон вимагає наявності таких умов: вина осіб, яка має прояв у формі умислу, спрямованого на вчинення фіктивного договору; такий умисел повинен виникнути у сторін до моменту укладення договору; метою укладення такого договору є відсутність правових наслідків, обумовлених у договорі. Відсутність хоча б однієї із цих умов не дає підстав стверджувати, що зобов`язання вчинялося фіктивно. У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву (така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2495/20).

Таким чином, суд, з`ясовуючи питання щодо фіктивності договору, як укладеного всупереч інтересам позивача, має з`ясувати дійсні наміри сторін, тобто чи була мета укладення договору іншою, аніж це випливає зі змісту договору.

Суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що за договором підряду одна сторона має на меті одержати необхідні їй послуги (результат проведених робіт), а інша сторона має на меті одержати відповідну грошову компенсацію за виконані нею роботи.

Проте, встановлені судом обставини відсутності обліку дебіторської заборгованості у фінансовій звітності ПП "Вікс" за 2018, 2019 та 2020 роки спростовують твердження ПП "Вікс" щодо виконаних робіт та намір на одержання грошової компенсації.

Крім того, позивач за первісним позовом належними та допустимими доказами не довів фактичного виконання ним робіт. Так, відповідно до фінансової звітності ПП "Вікс" середня кількість працівників: у 2018 році - 1, у 2019 році - 1, у 2020 році - 0, що унеможливлює фактичне проведення даних робіт.

ДП "Держтранс" ж заперечує фактичне виконання робіт ПП "Вікс" за спірними договорами та наполягає, що дані угоди, як і акти до них, були підписані лише з метою оптимізації податків.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Належність доказів передбачена ст. 76 ГПК України, у відповідності до якої належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України встановлена допустимість доказів, у відповідності до якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що матеріали справи у своїй сукупності, обставини встановлені під час розгляду справи, свідчать про більшу вірогідність існування обставин, які стверджують що спірні договори підряду були укладені сторонами без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, відповідно, непідтвердженність обставин, якими обґрунтовував ПП "Вікс" свої вимоги про заборгованості за цими договорами, адже відповідачем за зустрічним позовом не доведено ні наявності в нього можливості виконати роботи, передбачені вказаними договорами, а ні сам факт реальності їх виконання. При цьому, підписання уповноваженими особами сторін договорів підряду та актів прийняття виконаних робіт не спростовує висновків суду щодо фіктивності наведених правочинів.

Проте, відмовляючи в задоволенні зустрічного позову в частині вимог про визнання недійсним № 11/04/18 від 11.04.2018 з огляду на пропуск строку позовної давності, місцевий господарський суд не врахував, що позовна давність від дати вчинення правочину (11.04.2018) мала б сплинути 11.04.2021, але з 02.04.2020 строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжено на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) (п. 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України). Тому звернення ДП "Держтранс" 03.08.2021 із зустрічними позовними вимогами до ПП "Вікс" у справі № 910/10886/21 відбулось в межах строків позовної давності.

Таким чином, неправильне застосування норм матеріального права, є підставою для зміни рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022, задоволення зустрічних позовних вимог ДП "Держтранс" повністю та відмови у задоволенні первісного позову ПП "Вікс" повністю.

Встановлений ст. 129 ГПК України розподіл судових витрат передбачає, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Понесені ДП "Держтранс" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягають відшкодуванню ПП "Вікс".

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Держтранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 у справі № 910/10886/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 у справі № 910/10886/21 змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

"1. У первісному позові відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Визнати недійсними договір підряду № 11/04/18 від 11 квітня 2018 року, договір підряду № 56 від 01 жовтня 2018 року, договір підряду № 21/10-19 від 21 жовтня 2019 року, договір підряду № 14/05-20 від 14 травня 2020 року, договір підряду № 29/05-20 від 29 травня 2020 року, договір підряду № 02/06-20 від 02 червня 2020 року, договір підряду № 08 від 30 грудня 2020 року, договір підряду № 09 від 30 грудня 2020 року, укладені між Державним підприємством "Держтранс" (, адреса: 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 25) та Приватним підприємством "Вікс" (, адреса: 01025, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 31В).

4. Стягнути з Приватного підприємства "Вікс" (, адреса: 01025, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 31В) на користь Державного підприємства "Держтранс" (, адреса: 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 25) витрати по сплаті судового збору в розмірі 18 160 гривень."

3. Стягнути з Приватного підприємства "Вікс" (, адреса: 01025, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 31В) на користь Державного підприємства "Держтранс" (, адреса: 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 25) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 947 гривень 36 копійок.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

5. Матеріали справи № 910/10886/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.09.2022.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова