ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3456/15 (911/1683/22)

за позовною заявою Ліквідатора ТОВ «РГК» (09600, Київська обл., смт Рокитне, вул. Ентузіастів, 3; ) арбітражного керуючого Бахматського Олександра Олександровича (04209, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 6/1, к. 110)

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт Інвест-Рокитне» (09631, Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Острів, вул. Садова, буд. 2/1; )

та відповідача 2 Товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська» (03067, м. Київ, пров. Західний, буд. 3-Д, кім. 5; )

про визнання недійсними результатів торгів та правочину щодо продажу майна, вчиненого на аукціоні

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/3456/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРС Плюс» (04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 24А, кв. 177; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» (09600, Київська обл., смт Рокитне, вул. Ентузіастів, 3; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3456/15 за заявою ПАТ «Домобудівний комбінат №3» (правонаступником якого є ТОВ «ІРС Плюс») про банкрутство ТОВ «РГК».

Постановою Господарського суду Київської області від 05.07.2016 визнано банкрутом ТОВ «РГК» та відкрито його ліквідаційну процедуру. Ухвалою суду від 26.01.2021 ліквідатором Банкрута призначено арбітражного керуючого Бахматського О.О.

13.09.2022 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ліквідатора ТОВ «РГК» арбітражного керуючого Бахматського О.О. від 06.09.2022 б/№ до ТОВ «Граніт Інвест-Рокитне» та ТБ «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська» про визнання недійсними результатів торгів та правочину щодо продажу майна, вчиненого на аукціоні.

Разом з позовною заявою Позивачем подано заяву від 06.09.2022 б/№ (вх. № 84/22) про забезпечення позову.

Дослідивши вказану заяву суд зазначає наступне.

В заяві Позивач просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на майно, що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу майна № 1209-2019 від 12.09.2019;

- заборони Відповідачу 1 та будь-яким іншим особам, що діють від імені чи в інтересах цієї юридичної особи, вчиняти будь-які дії з відчуження, обтяження, внесення до статутного капіталу тощо по відношенню до майна, що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу майна № 1209-2019 від 12.09.2019;

- заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, нотаріусам вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації по відновленню до майна, що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу майна № 1209-2019 від 12.09.2019.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1, 5 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 3 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір в розмірі: 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» установлено у 2022 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 2481,00 грн.

Отже, при подачі заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір в сумі 1240,50 грн.

Як вбачається з поданої заяви ліквідатора ТОВ «РГК» арбітражного керуючого Бахматського О.О. про забезпечення позову, до заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову Позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову до ухвалення рішення за результатом розгляду справи, з посиланням на те, що ТОВ «РГК» перебуває в процедурі ліквідації та ліквідатор не володіє фондом для авансування витрат зі сплати судового збору.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, право суду відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати закон пов`язує з переліком відповідних обставин.

Разом з тим, питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності, передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Проте, ТОВ «РГК» всупереч вимогам статей 13, 74 ГПК України, не надано належних доказів наявності обставин, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ТОВ «РГК» про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

При цьому суд відхиляє доводи ТОВ «РГК» про те, що підставою для відстрочення сплати судового збору є відсутність коштів, оскільки вони суперечать положенням ч. 2 ст. 123 ГПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», водночас, суд враховує, що Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності відповідних коштів.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ч. 5 ст. 139 ГПК України

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки Позивачем не додержано вимоги ч. 5 ст. 139 ГПК України, подана заява про забезпечення підлягає поверненню Позивачу на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 139, ч. 7 ст. 140, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ «РГК» арбітражного керуючого Бахматського О.О. про відстрочення сплати судового збору.

2. Заяву ліквідатора ТОВ «РГК» арбітражного керуючого Бахматського О.О. від 06.09.2022 б/№ (вх. № 84/22) про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

3. Копію ухвали та заяву від 06.09.2022 б/№ (вх. № 84/22) про забезпечення позову надіслати Позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали 14.09.2022.

Суддя С.Ю. Наріжний