ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2022 Справа № 917/330/22
про стягнення грошових коштів в сумі 49 863,03 грн.
Суддя Ціленко В.А.
Секретар судового засідання: Білоус О.В.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Малініна К.М.
від прокуратури: Волков С.В.
Від заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області надійшла заява про виправлення технічної описки, яка приймається судом до уваги.
Суть спору: Розглядається позовна заява заступника керівника Миргородськогї окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Державної екологічної інспекції Центрального округу про стягнення з Комунального підприємства "Сергіївське" на користь держави збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок використання водних ресурсів без спеціального дозволу на користування надрами в сумі 49 863,03 грн.
Розглянувши матеріали справ, суд, встановив:
Відповідно до Додатку № 3 до довідки від 03.10.2019 року Комунальне підприємство "Сергіївське", за відсутності спеціального дозволу на користування надрами на земельних ділянках без правовстановлюючих документах на них, здійснило забір підземних вод в обсязі , що перевищує 300 куб.м.
09.10.2019 року за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю), щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державною екологічною інспекцією Центрального округу складений акт № 06-01-04/930 де виявлено порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.
Враховуючи вищевикладене збитки завдані самовільним використанням підземних вод за період з 01.01.2016 по 03.10.2019 становить 49 863,03 грн., які позивач просить суд стягнути в примусовому порядку.
При прийнятті рішення судом встановлено наступне.
Згідно зі статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої га іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
Частиною 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підстав спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.
Відповідно до Водного кодексу України підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року).
Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, ще користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод. здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.
Законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання. Разом із тим передбачені випадки, за яких господарюючі суб`єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу.
Статтею 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.
Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, мають право суб`єкти господарювання, які є землевласниками або землекористувачами.
Відповідно до статті 67 Кодексу України «Про надра» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.
Відповідно до положень ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність, у тому числі за самовільне спеціальне використання природних ресурсів.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
У зв`язку з наведеним, державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів" яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 року за № 389 здійснено розрахунок понесених збитків в сумі 49 863,03 грн.
Державною екологічною інспекцією Центрального округу було направлено претензію відповідачу від 20.01.2020 № 02/04-15/247 з вимогою оплатити понесені збитки в розмірі 49 863,03 грн. у зв`язку з самовільним використанням підземних вод, однак претензія була залишена без реагування.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов обґрунтований належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню.
Щодо заперечень відповідача, суд зазначає наступне.
Застосовувати норми про видобуток підземних вод без спеціального дозволу в обсязі, що не перевищує 300 куб.м. на добу мають право суб`єкти господарювання, які є землевласниками або землекористувачами, яким не являється відповідач. Стосовно оскарження протоколу про адміністративне правопорушення № 004281 від 09.10.2019 року слід зазначити, що даний протокол не відноситься до предмету спору.
Судові витрати на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В :
1. Позов задовольнити повністю.
4. Видати накази після набрання даним рішенням законної сили.
Повне рішення складено 15.09.2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя В.А. Ціленко