ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" вересня 2022 р. Справа № 911/1528/15 (911/1648/22)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" в особі

ліквідатора арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича

до Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005", м. Київ

про зобов`язання повернути майно та визнання на нього права власності

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1528/15 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 23.04.2015 р.

Постановою господарського суду Київської області від 06.05.2015 р. визнано банкрутом ТОВ "Пріоритет Україна" та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Кучака Ю.Ф.

Ухвалою суду від 20.05.2020 р. призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича.

09.09.2022 р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича надійшов позов до Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005" про застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов`язання повернути майно, а саме: майновий комплекс літ. А, В, Г, загальною площею 3469,30 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Нова, 1, визнання на нього права власності.

Вказана позовна заява, згідно її змісту, подана з посиланням на положення статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства в межах провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна".

Відповідно до положень частини першої та частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Згідно із приписами частини першої статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 3 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Приписами статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Як встановлено у частині першій статті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З огляду на наведене, врахувавши ціну продажу спірного майна 827985,73 грн., судом встановлено, що розмір судового збору за дві майнові вимоги про зобов`язання повернути майно та визнання права власності становить 24839,58 грн. Разом з тим, позивачем не надано доказів здійснення сплати судового збору в зазначеному розмірі та у порядку, визначеному Законом України "Про судовий збір", натомість позивачем в мотивувальній частині позову заявлено вимогу про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича про відстрочення сплати судового збору, суд не убачає підстав для її задоволення, з огляду на таке:

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, положення вказаної норми містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору. Втім, позивачем не наведено умов передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Наведені обставини, згідно висновку Верховного Суду, викладеного, зокрема у постанові від 11.04.2022 р. у справі № 906/808/15, є підставою для залишення без задоволення відповідного клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, вимога позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Окрім наведеного, як вже зазначалось, згідно із приписами частини першої статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до частини першої статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Поряд із наведеним, матеріали позовної заяви не містять доказів виконання наведених положень процесуального законодавства.

Згідно з частиною першою статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Судом встановлено, що позивачем, звертаючись до суду з позовом про зобов`язання повернути майно та визнання на нього права власності, не дотримано вимог, встановлених приписами статей 164, 172 ГПК України, а саме: не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених Законом України "Про судовий збір" порядку і розмірі, що згідно розрахунку суду становить 24839,58 грн., а також не надано належних та достатніх доказів відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, що відповідно до статті 174 цього Кодексу є підставою для залишення вказаної позовної заяви без руху.

В якості усунення недоліків позовної заяви, позивачу слід подати до суду: докази здійснення сплати судового збору у розмірі 24839,58 грн. та порядку встановленому Законом України "Про судовий збір"; описи вкладення в цінний лист та фіскальні чеки, як докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно до частини третьої статті 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, проте, згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вищевказані недоліки позовної заяви повинні бути усунуті позивачем у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича від 09.09.2022 р. б/н (вх. 622, 09.09.2022 р.) до Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005" про зобов`язання повернути майно та визнання на нього права власності залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки шляхом надання суду документів, на підтвердження дотримання вимог статей 164, 172 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 235, ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Дата підписання 14.09.2022 р.

Суддя А.В. Лопатін