УХВАЛА

19 вересня 2022 року

м. Київ

Справа № 904/6630/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 і рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта"

до: 1) Дніпропетровської обласної ради, 2) Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради, 3) Державного реєстратора комунального підприємства "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради Єрмоленко Наталії Сергіївни

про скасування рішень державного реєстратора та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 (повний текст складено 12.08.2022) і рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі № 904/6630/20, подана 08.09.2022 до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" у касаційній скарзі посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах. Разом з тим, скаржник не зазначає норм права, щодо застосування яких відсутній висновок Верховного Суду, та не наводить обставин, до яких ця норма повинна застосовуватись. Таким чином, у касаційній скарзі відсутнє обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження.

Крім того, скаржник зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, обґрунтовуючи це недослідженням доказів.

Водночас колегія суддів звертає увагу скаржника, що, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення, передбачене частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу, призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом та як це вплинуло на оскаржуване судове рішення. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження чи доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

У касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" викладено обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень. Водночас скаржником не наведено належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" подало у 2020 році, її предметом є вимоги про:

- скасування рішення державного реєстратора комунального підприємства "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради Єрмоленко Наталії Сергіївни, індексний номер: 32542061 від 24.11.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за Дніпропетровською обласною радою та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про право власності: 17622557 від 18.11.2016;

- скасування рішення державного реєстратора комунального підприємства "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради Єрмоленко Наталії Сергіївни, індексний номер: 32542061 від 24.11.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) права господарського відання за комунальним підприємством «Агропроекттехбуд» Дніпропетровської обласної ради та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про право власності: 17622715 від 18.11.2016;

- скасування відкритого розділу № 101 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомості;

- визнання протиправним та скасування пункту 2 розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 17.09.2010 № 161-р;

- визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" на нежитлове приміщення № 105, розташоване за адресою: вулиця Тополина, 14, приміщення № 105, місто Дніпро, Дніпропетровська область, що складається з: 1-тамбур, 1, 2, 3, 4, 5 - приміщення, 6 - коридор, 7, 8, 9, 10, 11, 12 - приміщення, 13 - сходова клітина, 14, 15, 16 - приміщення, загальною площею 269,3 мІ, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, звертаючись із позовною заявою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" заявлено одну майнову вимогу про визнання права власності на майно у розумінні змісту зазначених статей, за яку судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, виходячи з вартості майна, та чотири вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 установлено у розмірі 2 102,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" у касаційній скарзі просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 і рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі № 904/6630/20 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір розрахований за формулою: (вартість спірного майна х 1,5 % + 2102 х 4) х 200 %, де 1,5 % - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 2 102,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, 4 - кількість вимог немайнового характеру, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги. Однак матеріали касаційної скарги не містять відомостей про вартість спірного нерухомого майна. Оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до суду касаційної інстанції, матеріали справи № 904/6630/20 у Верховного Суду відсутні, що позбавляє можливості встановити вартість спірного нерухомого майна.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" до касаційної скарги додано платіжне доручення від 07.09.2022 № 902 про сплату судового збору на суму 79 862,28 грн. Проте Верховний Суд не може дійти висновку, що судовий збір за подання касаційної скарги сплачено у встановленому законом розмірі у зв`язку із відсутністю відомостей щодо вартості спірного нерухомого майна, визнання права власності на яке є предметом спору.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" необхідно:

- подати нову редакцію касаційної скарги, в якій навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали);

- подати до суду касаційної інстанції докази вартості спірного нерухомого майна та докази сплати судового збору за подання касаційної скарги в установленому законом розмірі, а саме у розмірі суми розрахованої за формулою: (вартість спірного майна х 1,5 % + 2102 х 4) х 200 %, за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" (у разі, якщо ця сума не відповідає сумі сплаченій скаржником згідно з платіжним дорученням від 07.09.2022 № 902).

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс-Нафта" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 і рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі № 904/6630/20 залишити без руху до 14.10.2022, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай