ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/272/21
За заявою Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» б/н від 04.08.2022 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/272/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»
до Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент»
за участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК «Київські Регіональні Електромережі»
та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпінь Міськбуд»
про стягнення 1138608,00 грн
та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»
про визнання договору неукладеним
Суддя А.Ю. Кошик
За участю представників:
позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Андрієвська О.В.
заявника (відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом): не з`явився
третьої особи1: не з`явився
третьої особи2: не з`явився
Обставини справи:
Господарський суд Київської області своїм рішенням від 08.02.2022 року у справі № 911/272/21 відмовив у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» за участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК «Київські Регіональні Електромережі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпінь Міськбуд» про стягнення 1 138 608,00 грн. та відмовив у задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про визнання договору неукладеним.
Ухвалою Господарського суду Київської області 23.02.2022 року заяву Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» про ухвалення додаткового рішення повернуто без розгляду (суддя Антонова В.М.).
До канцелярії Господарського суду Київської області 11.08.2022 року від Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент», як відповідача за первісним позовом, в задоволенні якого відмовлено, повторно надійшла заява б/н від 04.08.2022 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/272/21, у якій заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» витрати на професійну правничу допомогу та на проведення почеркознавчої експертизи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2022 року суддю А.Ю. Кошика визначено для розгляду заяви у справі № 911/272/21.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як визначено ч.ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.08.2022 року прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» б/н від 04.08.2022 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/272/21. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 25.08.2022 року.
До канцелярії Господарського суду Київської області 22.08.2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» надійшли заперечення проти ухвалення додаткового рішення б/н від 22.08.2022 року.
У судовому засіданні 25.08.2022 року представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) заперечував щодо задоволення заяви Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» б/н від 04.08.2022 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/272/21.
Заявник (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та треті особи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 25.08.2022 року не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України ).
Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Як визначено ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, представник Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» у заяві просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» витрати на правничу допомогу у сумі 352 000,00 грн. згідно договору про надання правничої (правової) допомоги № 6 від 14.07.2020 року.
Рішення суду у справі № 911/272/21 було ухвалено 08.02.2022 року, а отже п`ятиденний строк для подання до суду доказів, що підтверджують розмір та здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, сплинув 14.02.2022 року (13.02.2022 року вихідний день).

Суд установив, що заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу надійшла до канцелярії суду 08.02.2022 року, що підтверджується штампом Господарського суду Київської області про отримання вхідної кореспонденції. Однак у рішенні суду від 08.02.2022 року не вирішено питання стосовно стягнення витрат на правову допомогу.

22.02.2022 року Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, яку повернуто судом без розгляду (ухвала суду від 23.02.2022 року).

В подальшому Приватне підприємство «Білдгрупменеджмент» не мало змоги звернутись до суду з заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу через військову агресію російської федерації проти України та про ухвалу суду від 23.02.2022 року дізналось лише 04.08.2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З огляду на викладене, Приватне підприємство «Білдгрупменеджмент» вчасно та правомірно звернулося до господарського суду в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з заявою про відшкодування витрат на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, між Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВО ЗАХИСТУ» укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 6 від 14.07.2020 року.

Згідно з розділу 1 вказаного договору № 6 від 14.07.2020 року Об`єднання зобов`язується: надавати кліенту консультації з питань кримінального, цивiльного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені Клієнтом; надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах всіх рівнів, у всіх органах державної влади, на пiдприємствах, в установах, органiзацiях всіх форм власності та підпорядкування, представляти інтереси Клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах, в усiх органах прокуратури, в тому числі Генеральній прокуратурі України, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 4.1. та п. 4.2. розділу 4 договору № 6 від 14.07.2020 року при встановленні розміру гонорару (винагороди) адвокатів Об`єднання враховуються строки та результати вирішення спірних правовідносин, складність справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату по справі, кваліфікація і досвід адвоката та інші істотні обставини. Гонорар встановлюсться за погодженням між Об`єднанням та Клієнтом, визначається в Додатку до цього Договору.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 02.03.2021 року до договору № 6 від 14.07.2020 року відповідно до п. 4.2 Договору у зв`язку з наданням правничої (правової) допомоги Об`єднанням Клієнту у справі № 911/272/21 сторони погодили, що розмір гонорару адвоката становить 352 000, 00 грн.

Встановлений розмір гонорару включає, в тому числі, надання наступних послуг:

- підготовка відзиву на позовну заяву (3 год. 2 000,00 грн.);

- консультація (1 год. 5 000,00 грн.);

- участь адвоката в засіданнях суду першої інстанції (10 год. 30 000,00 грн.);

- підготовка апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу (2 год. 6 000,00 грн.);

- участь адвоката в засіданнях суду апеляційної інстанції (3 год. 9 000,00 грн.);

- «гонорар успіху» (за досягнення позитивного результату у справі) (300 000,00 грн.).

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 6 від 14.07.2020 року Об`єднання надало, а Клієнт отримав всі необхідні послуги з професійної правничої (правової) допомоги щодо розгляду справи № 911/272/21.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, понесені стороною у справі витрати на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для їх відшкодування судом в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на наведені в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України критерії, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони (в даному випадку позивача), відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Положеннями господарського процесуального законодавства з урахуванням висновків наведених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, передбачено право на відшкодування витрат на правову допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, чим спростовуються доводи відповідача про протилежне.

У постанові від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за розгляд справи має бути зменшений.

Так, наданий адвокатом детальний опис правових послуг містить опис наданих послуг з правової допомоги та вартість кожної з наданих послуг з зазначенням кількості витраченого адвокатом часу для надання вказаних послуг.

Разом з цим, суд враховує, що за даними протоколів судових засідань, які проводились під час розгляду справи, тривалість судових засідань, в яких брав участь представник Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент», (6 судових засідань) складає 10-25 хвилин, ще 3 судових засідання тривали близько години (2 засідання) та близько двох з половиною годин відповідно, в деяких судових засіданнях представник взагалі не брав участі (2 засідання).

Також, під час вирішення питання про розподіл витрат на послуги адвоката суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, до якого наявна стала практика Верховного Суду у подібних правовідносинах. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Як вбачається з матеріалів справи, остання за своєю суттю не відноситься до категорії складних та не викликає значного публічного інтересу, обсяг наданих адвокатом послуг не є значним.

У зв`язку з чим, суд вважає заявлену до відшкодування вартість послуг адвоката за участь в судових засіданнях в суді першої інстанції 30 000,00 грн. неспівмірною та такою, що не відповідає обсягу необхідних та наданих адвокатських послуг. З урахуванням фактичних обставин суд визначає належну та співмірну вартість наданих адвокатом послуг в загальній сумі 12 000,00 грн. (по 1 000,00 грн. за 6 засідань, що тривали до 25 хв., та по 2 000,00 грн. за 3 засідання, що тривали близько/більше години), чого достатньо для покриття витраченого адвокатом часу та дійсно необхідного обсягу послуг.

Щодо наведених в розрахунку витрат на опрацювання матеріалів справи та складення документів у справі (відзиву на позовну заяву) та консультацію, суд вважає заявлену до відшкодування вартість послуг адвоката в сумі 7 000,00 грн. (підготовка відзиву на позовну заяву 2 000,00 грн. та консультація 5 000,00 грн.) неспівмірною та такою, що не відповідає обсягу необхідних та наданих адвокатських послуг з огляду на складність справи та обсягу правової допомоги, який дійсно був необхідним у даному спорі. З урахуванням фактичних обставин суд визначає належну та співмірну вартість наданих адвокатом послуг зі складення документів у справі в розмірі 5 000,00 грн., чого достатньо для покриття витраченого адвокатом часу та дійсно необхідного обсягу послуг.

Витрати по сплаті коштів за адвокатські послуги на підготовку апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу та участь адвоката в засіданнях суду апеляційної інстанції в сумі 15 000,00 грн. відшкодуванню не підлягають оскільки Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» не подавалась апеляційна скарга на рішення суду від 08.02.2022 року, крім того, відповідне питання підлягає вирішенню судом, який здійснював апеляційне провадження.

Крім того, стосовно стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» 300 000,00 грн. «гонорару успіху» суд звертає увагу, що відшкодуванню підлягають витрати саме на правничу допомогу, в той час, як сплата клієнтом «гонорару успіху» є виключно доброю волею клієнта у відносинах з адвокатом, виступає як форма матеріального заохочення адвоката з метою посилення його зацікавленості у результаті розгляду справи.

Відповідна плата не має ознак гонорару в розумінні ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не може вважатись ціною, як істотною умовою договору, оскільки не пов`язання з платою за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту у відповідності до визначених в ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видів адвокатської діяльності, які передбачають очікуваний результат.

Рішення суду розв`язує матеріально-правовий спір між сторонами, підтверджує наявність або відсутність певних фактів, є актом органу судової влади, що приймається, складається і підписується виключно суддями відповідно до чітко визначених процедур судочинства іменем України на засадах верховенства права, тому не залежить від будь-якого приватно-правового впливу.

Дана позиція викладена й у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.06.2018 року у справі № 462/9002/14-ц. У зазначеній постанові також визначено, що поняття «гонорар успіху» не містить чіткого врегулювання.

Тобто, погодження між стороною спору та її адвокатом розміру матеріального заохочення за позитивний результат вирішення спору не належить до необхідного обсягу правової допомоги, залежить від волевиявлення клієнта, тому не є витратами на професійну правничу допомогу в розумінні ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не може бути підставою для покладення таких витрат на іншу сторону в порядку ст.ст. 129, 130 Господарскього процесуального кодексу України.

Щодо покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» відшкодування Приватному підприємству «Білдгрупменеджмент» 17 000,00 грн. на проведення почеркознавчої експертизи суд зазначає таке.

Нормами Господарського процесуального кодексу України передбачено відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Так, ст. 127 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Так, понесені Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 17 000,00 грн. підтверджуються рахунком № 01/112/21-16072021 від 16.07.2021 року, актом надання послуг № 1/112/21 від 25.10.2021 року, висновком експерта № 127/21 від 25.10.2021 року та іншими документами, наявними у матеріалах справи.

За таких обставин, понесені Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» додаткові судові витрати, а саме витрати на проведення експертизи при розгляді судом даної справи, відповідно до ст. ст. 127, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» з вищевказаних підстав.

Таким чином, з огляду на складність справи, необхідний обсяг адвокатських послуг та витрат часу адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 352 000,00 грн., стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат, з огляду на що суд дійшов висновку про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» відшкодування Приватному підприємству «Білдгрупменеджмент» 17 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 17 000,00 грн. на проведення почеркознавчої експертизи.

З огляду на викладене, заява Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» б/н від 04.08.2022 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/272/21 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині відшкодування за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» 17 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 17 000,00 грн. на проведення почеркознавчої експертизи.

Вимоги щодо відшкодування решти заявлених Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» 335 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Заяву Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» б/н від 04.08.2022 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/272/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, ) на користь Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, ) 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на проведення почеркознавчої експертизи.

3. Видати наказ.

4. Відмовити в задоволенні решти заяви щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» 335 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст додаткового рішення складено 15.09.2022 року