ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.09.2022р. Справа №905/529/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 25, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Пі ЕМ» (84322, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Шкільна, 65, )

про стягнення 24008,44 грн

С У Т Ь С П О Р У

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Пі ЕМ» про стягнення 22946 грн авансу, 642,49 грн пені, 367,14 грн інфляційних збитків, а також 52,81 грн 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання умов договору про закупівлю №21-240540-21 ним сплачено кошти Товариству з обмеженою відповідальністю «Бі Пі ЕМ» в порядку попередньої оплати за продукцію. Проте, за твердженням заявника позову, відповідачем не поставлено товар, з огляду на що з останнього підлягають стягненню 22946 грн авансу, 642,49 грн пені, 367,14 грн інфляційних збитків, а також 52,81 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.07.2022 відкрито провадження у справі №905/529/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відзив, подання якого в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом відповідача, до господарського суду не надходив.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 вказаного кодексу, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, у зв`язку із зупиненням поштових відправлень з 22.02.2022 у господарському суді Донецької області (розпорядження від 21.02.2022), на офіційному веб-порталі «Судова влада України» у розділі «Повідомлення для учасників судового процесу» було опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі №905/529/22.

Про неможливість здійснення відправки вихідної кореспонденції у зв`язку із закінченням знаків поштової оплати, господарським судом Донецької області видано розпорядження, яке долучено до матеріалів справи.

Окрім того, судом вчинялись дії, направлені на встановлення телефонного зв`язку з відповідачем (телефонограма від 17.08.2022) з метою повідомлення про розгляд справи №905/529/21. Поряд з цим, ухвала суду від 05.07.2022 була направлена на електронну пошту відповідача 07.07.2022.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Враховуючи те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

24.12.2021 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Пі ЕМ» (постачальник) укладено договір №21-240540-21.

У відповідності до п.1.1 1.3 вищезазначеного правочину постачальник зобов`язується поставити новий товар в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в додатку №1 до договору, а покупець зобов`язується прийняти належним чином поставлений товар та оплатити його на умовах договору. Предмет закупівлі (за ДК 021:2015): 44170000-2 Плити, листи, стрічки та фольга, пов`язані з конструкційними матеріалами Плита магнезова (Південне ТУОМ). Найменування, асортимент, одиниця вимірювання, характеристики товару, інші вимоги до товару, документів тощо визначаються згідно з додатком №1 до договору та іншими умовами договору відповідно.

За змістом п.2.4 договору №21-240540-21 від 24.12.2021 ціна договору відповідно до додатку №1 до договору становить 22946 грн без ПДВ.

Покупець здійснює попередню оплату в розмірі 100% від загальної вартості товару протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання від постачальника рахунку-фактури (п.3.3 наведеного договору).

Відповідно до п.4.1 договору №21-240540-21 від 24.12.2021 постачальник зобов`язаний поставити весь обсяг товару одержувачу товару після підписання договору сторонами, але не пізніше 27 січня 2021 року за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Нарвська 1, на умовах DDP в редакції «Інкотермс 2010».

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 28 лютого 2022 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань до повного виконання (п.10.1 договору №21-240540-21 від 24.12.2021).

Відповідно до п.12.8 вищезазначеного договору підписанням даного договору сторони надають згоду одна одній на використання інформаційно-телекомунікаційної системи «УКРЕНЕРГО ОНЛАЙН» при його укладенні та виконанні. Даний договір та/або додатки до нього та/або додаткові угоди до нього можуть бути підписані сторонами у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи (за виключенням випадків, коли використання КЕП/УЕП заборонено Законом) за допомогою сервісу «УКРЕНЕРГО ОНЛАЙН», який забезпечує юридично значимий документообіг між сторонами та знаходить в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/.

Договір підписаний представниками сторін шляхом підписання електронним цифровим підписом.

Сторонами підписано специфікацію як додаток №1 до договору №21-240540-21 від 24.12.2021, в якій сторони погодили найменування, асортимент, одиницю вимірювання та характеристики товару на суму 22946 грн.

За твердженнями позивача, на виконання умов договору №21-240540-21 від 24.12.2021, згідно з платіжним дорученням №79 (#01) від 30.12.2021, покупець перерахував постачальнику в якості попередньої оплати за товар, грошові кошти в сумі 22946 грн.

Проте постачальник в обумовлений договором строк не поставив товар. Тому враховуючи порушення постачальником строків поставки товару та умов договору, покупцем було направлено підряднику лист-повідомлення №01/8-6433 від 09.02.2022 про розірвання договору в односторонньому порядку.

З огляду на те, що постачальник не повернув покупцю авансовий платіж, ПрАТ Національна енергетична компанія Укренерго звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Пі ЕМ» про стягнення 22946 грн авансу, 642,49 грн пені, 367,14 грн інфляційних збитків, а також 52,81 грн 3% річних, посилаючись на невиконання постачальником своїх зобов`язань за договором №21-240540-21 від 24.12.2021.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до частин першої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга стаття 712 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пункту першого статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як визначено положеннями статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до матеріалів даної справи на виконання умов договору №21-240540-21 від 24.12.2021, згідно з платіжним дорученням №79 (#01) від 30.12.2021, покупець (позивач) перерахував постачальнику (відповідачу) в якості попередньої оплати за товар, грошові кошти в сумі 22946 грн.

Згідно з пунктом 4.1 договору та специфікацією до нього, постачальник зобов`язаний поставити весь обсяг товару одержувачу товару після підписання договору сторонами, але не пізніше 27 січня 2021 року.

Однак, доказів поставки товару, обумовленого договором, або неможливості його поставити в узгоджений сторонами договору строк, суду не надано та матеріали справи не містять. Відповідач вказаного не спростував, належних доказів факту виконання договірних зобов`язань не надав.

Відповідно до пункту 5.2.1.3 договору покупець має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір, надіславши постачальнику повідомлення про розірвання з посиланням на цей пункт у випадках, зокрема, порушення постачальником строків поставки .

Таким чином, сторони договору врахувавши встановлену законом свободу договору, на власний розсуд погодили підстави та порядок припинення дії цього договору, що не суперечить вимогам статей 6, 525, 598, 627, 651 ЦК України та статей 188, 291 ГК України.

Отже відповідачем були порушені умови договору в частині дотримання строків поставки товару, оскільки станом на дату звернення позивача до суду відповідач як постачальник не здійснив виконання своїх обов`язків за договором, відповідно вказане свідчить про наявність обставин виникнення у покупця (позивача) права на відмову від договору поставки, яке пов`язано із вказаними діями постачальника (порушення умов договору, як то своєчасно не поставив товар), а отже і на припинення дії цього договору.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що оскільки покупцю згідно із положеннями договору надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору, якщо постачальник порушив умови договору, і це право не може бути обмежене, а відповідач належними доказами не довів факту виконання договірних зобов`язань, у позивача є правові підстави для відмови від договору та вимоги про повернення відповідачем суми авансу, у зв`язку із чим позовні вимоги про повернення попередньої оплати (авансу у припиненому зобов`язанні) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, за змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

За правилами п.7.3 договору №21-240540-21 від 24.12.2021, за порушення строків поставки постачальник сплачує покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% вартості товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 642,49 грн пені, а саме за період з 28.01.2022 по 24.02.2022.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд дійшов висновку, що сума пені за простроченими зобов`язання відповідача є арифметично вірною та становить 2402,55 грн.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 52,81 грн та інфляційних збитків у розмірі 367,14 грн, а саме за період з 28.01.2022 по 24.02.2022.

Здійснивши перевірку вказаних розрахунків, суд дійшов висновку, що розрахунок суми 3% річних та інфляційних за простроченим зобов`язанням відповідача є арифметично вірними та підлягають задоволенню на визначені позивачем суми.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2481 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати та тимчасовим припиненням відправлення поштової кореспонденції в Господарському суді Донецької області, рішення засобами поштового зв`язку не надсилається.

Разом з тим, у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, відповідно до ст. 3 Конституції України, Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року, частини другою статті 17 Закону України «Про державну службу», частиною першою статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 60-2 та 113 Кодексу законів про працю України, Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року № 440, Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану» від 07 березня 2022 року №221та рішень Ради суддів України № 9 від 24 лютого 2022 року та №10 від 14 березня 2022 року, наказом №23 від 15.04.2022 керівника апарату Господарського суду Донецької області встановлено дистанційний режим роботи працівникам апарату Господарського суду Донецької області з 18 квітня 2022 року до дня припинення або скасування воєнного стану, що зумовлює неможливість відправлення вихідної кореспонденції.

Додатково повідомляємо, що після закінчення дистанційної роботу суду та закупівлі знаків поштової оплати, рішення буде направлено сторонам на поштову адресу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Пі ЕМ» про стягнення 22946 грн авансу, 642,49 грн пені, 367,14 грн інфляційних збитків, а також 52,81 грн 3% річних - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Пі ЕМ» (84322, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Шкільна, 65, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 25, ) 22946 грн авансу, 642,49 грн пені, 367,14 грн інфляційних збитків, 52,81 грн 3% річних, а також судовий збір в сумі 2481 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 19.09.2022

Позивач: Приватне акціонерне товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 25, )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Пі ЕМ» (84322, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Шкільна, 65, )

Суддя С.М. Фурсова