ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
"19" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2291/22
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за Договором поставки від 01.12.2020 № 230 в розмірі 240 178,84 грн., з якої 120 746,77 грн. сума основного боргу, 27 911,00 грн. пеня, 91 521,84 грн. заборгованість зі сплати товарного кредиту
Фізична особа-підприємець Стойков Андрій Андрійович звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. № 2377/22 від 13.09.2022) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фьорст Сервіс Одеса» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за Договором поставки від 01.12.2020 № 230 в розмірі 240 178,84 грн., з якої 120 746,77 грн. сума основного боргу, 27 911,00 грн. пеня, 91 521,84 грн. заборгованість зі сплати товарного кредиту.
В обґрунтування заяви ФОП Стойков А.А. зазначає, що між ним та ТОВ «Фьорст Сервіс Одеса» було укладено Договір поставки від 01.12.2020 № 230.
Заявник зазначає, що відповідно до пункту 1.1 договору постачальник приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар, найменування, кількість та вартість якого підтверджується супровідними документами (накладними) на умовах цього договору.
Відповідно до пунктів 5.3, 5.5 договору покупцеві може бути надана відстрочка не більше 10 банківських днів з дня отримання товару. У разі несплати товару вважається, що поставка здійснюється на умовах товарного кредиту, і покупець сплачує відсотки за наданий кредит у розмірі 0,5 % від вартості товару за кожний календарний день користування кредитом. Покупець зобов`язаний оплатити товару продавця в обсягах згідно із накладною, в терміни, обумовлені в пункті 3.1 даної угоди.
Заявник зазначає, що згідно із пунктами 7.2, 7.3 договору у разі несвоєчасної оплати товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику на його вимогу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснення протягом усього терміну прострочення виконання зобов`язання незалежно від його тривалості. У разі прострочення оплати поставленого товару покупець, на вимогу постачальника, зобов`язаний сплатити суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.
Заявник зазначає, що станом на 05.09.2022 заборгованість за договором становить 240 178,84 грн., з якої 120 746,77 грн. сума основного боргу, 27 911,00 грн. пеня за періоди з 06.11.2021 по 05.09.2022, 91 521,84 грн. заборгованість зі сплати товарного кредиту за періоди з 06.11.2021 по 05.09.2022.
Згідно із частиною першою статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням змісту статті 154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.
Згідно із пунктом 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Пунктом 6 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частин першої та другої статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із частиною першою статті 159 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 149 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.
Враховуючи викладене, а також положення статей 11, 16, 509, 525, 526, 530, 626, 629 Цивільного кодексу України, заявлені Фізичною особою підприємцем Стойковим Андрієм Андрійовичем вимоги про стягнення заборгованості за Договором поставки від 01.12.2020 № 230 в розмірі 240 178,84 грн., підлягають задоволенню з покладанням на боржника витрат по сплаті судового збору в розмірі 248,10 грн.
Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою, другою та третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу (вх. № 2377/22 від 13.09.2022), 01.092022 між адвокатом Завальнюком Д.Ю. та ФОП Стойковим А.А. було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги, предметом якого є надання правової допомоги.
Відповідно до пунктів 3.3, 3.4 вказаного договору, розмір гонорару встановлюється у розмірі 5 000,00 грн. Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок адвоката протягом трьох днів з моменту винесення судового наказу.
При цьому, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу, в силу приписів частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України покладений саме на відповідача.
Отже, витрати ФОП Стойкова А.А. на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фьорст Сервіс Одеса».
Керуючись статтями 147, 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України
Стягувач: Фізична особа-підприємець Стойков Андрій Андрійович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: __________________________.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: ______________________.
Дата видачі судового наказу стягувачу: ________________________________.
Суддя Шаратов Юрій Анатолійович