ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2022 р. Справа№ 910/21447/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Денисевич К.Ю.,

за участю представників:

від позивача - Федай О.О., адвокат, довіреність від 15.08.2022,

від відповідача - Костюченко С.Г., адвокат, ордер серії ВЕ №1069105 від 26.07.2022,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/21447/21 (суддя Демидов В.О., повний текст складено - 18.04.2022) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕК ТРЕЙД" стягнення 251 778,16 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" (далі - позивач, ТОВ "САНВІТ-ХОЛДІНГ") звернулося до Господарського суду міста Києва (далі - суд) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕК ТРЕЙД" (далі - відповідач, ТОВ "АМТЕК ТРЕЙД") про стягнення 251 778,16 грн, з яких: 215 041,88 грн - основного боргу, 21 577,00 грн - пені, 11 054,28 грн - інфляційних втрат та 4 105,73 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити придбаний товар, поставлений позивачем на виконання договору поставки № 52 від 29.12.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/21447/21 позов задоволено частково; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕК ТРЕЙД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" 9 823 (Дев`ять тисяч вісімсот двадцять три) грн 20 коп., з яких: 7 428 (Сім тисяч чотириста двадцять вісім) грн 21 коп. - пені, 823 (Вісімсот двадцять три) грн 66 коп. - інфляційних втрат та 1 571 (Одна тисяча п`ятсот сімдесят одна) грн 33 коп. - 3% річних, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 146,15 грн (Сто сорок шість) грн 15 коп.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Приймаючи дане рішення в частині задоволення позовних вимог суд виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасності оплати отриманого товару.

При цьому, за висновком суду позивач не довів належними та допустимими засобами доказування факту передачі відповідачу товару на суму 235 041,88 грн, а тому у задоволенні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 215 041,88 грн., а також нарахованих за прострочення її оплати сум пені, 3 % річних та інфляційних було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на користь позивача 251 778,16 грн, з яких: 215 041,88 грн - основного боргу, 21 577,00 грн - пені, 11 054,28 грн - інфляційних втрат та 4 105,73 грн - 3% річних.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що йому не було відомо про недодання ним до позовної заяви видаткової накладної № 1068 від 05.08.2021 (зазначеної у додатках до неї), а тому позивач був позбавлений можливості подати її до суду в подальшому.

При цьому, до апеляційної скарги апелянтом було додано копію видаткової накладної № 1068 від 05.08.2021, яку він просив суд апеляційної інстанції прийняти.

Щодо прийняття вказаного додаткового доказу, колегія суддів зазначає наступне.

В силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, а також приписах статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду.

Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 80 цього Кодексу, чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за частиною 2 вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно частини 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Частина 5 цієї статті визначає, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Отже, за змістом вказаних норм всі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем одночасно з такою заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

Згідно з приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вказує, що помилкове не додання до позовної заяви позивачем вказаної накладної, а також його необізнаність про її відсутність у матеріалах справи не є поважною причиною, яка об`єктивно не залежала від нього щодо неподання вказаного доказу до суду.

За наведених обставин, колегія суддів відмовляє позивачу у прийнятті додаткового доказу (видаткової накладної № 1068 від 05.08.2021) та справа переглядається апеляційним судом без його врахування.

Стосовно поданого відповідачем разом із відзивом на апеляційну скаргу клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, то відповідач, після оголошення колегією суддів про неприйняття додаткового доказу позивача, просив залишити наведене клопотання без розгляду.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню в частині відмови у стягненні суми основного боргу в розмірі 215 041, 88 грн., а також - зміні в частині присуджених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних, з наступних підстав.

Між ТОВ "САНВІТ-ХОЛДІНГ" (далі - Постачальник) та ТОВ "АМТЕК ТРЕЙД" (далі - Покупець) 29.12.2020 був укладений Договір поставки № 52 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити в порядку передбаченому даним Договором гофропродукцію (далі - Товар), асортимент, кількість, ціна якого визначена в специфікаціях.

Згідно з п. 2.3. Договору, Покупець зобов`язаний оплатити та прийняти Товар в порядку передбаченому даним Договором.

Фактичний асортимент та кількість Товару визначається у специфікаціях та видаткових накладних (п. 3.1. Договору).

Умовами п. 4.1. Договору передбачено, зокрема, що на підставі погодженої заявки Покупця складається Специфікація, яка є невід`ємною частиною Договору.

Поставка Товару відбувається на умовах DDP згідно з міжнародними правилами Інкотермс-2010, місце поставки: склад Покупця за адресою: Житомирська область, Андрушівський р-н, с. Івниця, вул. Лісна, 46 (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору, датою поставки Товару вважається дата вказана в видатковій накладній, підписаній уповноваженими представниками Сторін.

Ціна Товару зазначається в специфікаціях, що видаються на підставі асортименту замовленого Покупцем, сума яких складає загальну суму Договору (п. 6.1. Договору).

Пунктом 6.3. Договору Сторонами погоджено умови оплати: протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання Покупцем Товару, згідно з затвердженою заявкою та у відповідності до умов Договору.

У відповідності до умов п. 4.1. Договору було складено Специфікацію № 7, підписану представником ТОВ "АМТЕК ТРЕЙД" та скріплену відбитком печатки останнього, завірену представником ТОВ "САНВІТ-ХОЛДІНГ", відповідно якої Сторони погодили: ціни на товар (п. 1 Специфікації), що погоджені ціни діють з 12.07.2021 та до підписання наступної Специфікації (п. 2 Специфікації), доставка на умовах EXW: Черкаська обл., м. Городище, вул. Чехова 2 (п. 3 Специфікації).

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на наявність у відповідача основної заборгованості в сумі 215 041,88 грн. за товар поставлений за видатковою накладною №1068 від 05.08.2021, а також зазначає про прострочення оплат за здійснені поставки за видатковими накладними № 199 від 15.02.2021, № 505 від 14.04.2021, №512 від 15.04.2021 та № 724 від 31.05.2021, у зв`язку з чим було нараховано пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 215 041,88 грн., а також пені, інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за її несвоєчасну оплату, вказав, що позивачем в якості доказів поставки товару на суму 235 041,88 грн було надано лише товарно-транспортну накладну № 00-01068 від 05.08.2021, будь-яких інших доказів, які б переконливо засвідчували факт поставки товару та прийняття такого товару відповідачем за видатковою накладною, як це передбачено п. 4.4. Договору, матеріали справи не містять.

При цьому, суд зазначив, що товарно-транспортна накладна № 00-01068 від 05.08.2021 містить вказівку на замовника - ТОВ "Завод гофротари "Придніпровський", перевізника - ФОП Познякова Н.Л., вантажовідправника - ТОВ "САНВІТ-ХОЛДІНГ" та вантажоодержувача - ТОВ "АМТЕК ТРЕЙД", однак не містить підпису водія перевізника про прийняття вантажу до перевезення.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про ненадання позивачем належних та допустимих доказів здійснення поставки товару відповідачу на суму 235 041,88 грн, враховуючи наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За своєю правовою природою правочин, укладений між сторонами, є договором поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем на підтвердження обставин поставки товару відповідачу на суму 235 041,88 грн було надано товарно-транспортну накладну № 00-01068 від 05.08.2021, щодо якої місцевий господарський суд зазначив про відсутність підпису водія перевізника про прийняття вантажу до перевезення.

Разом з тим, посилаючись на наведене суд першої інстанції не врахував того, що вказана товарно-транспортна накладна № 00-01068 від 05.08.2021 (в якій значиться посилання на спірну видаткову накладну №1068 від 05.08.2021), містить від вантажоодержувача підпис директора відповідача Осічнюк Т.І., який скріплений печаткою ТОВ "АМТЕК ТРЕЙД".

Таким чином, товарно-транспортна накладна № 00-01068 від 05.08.2021 (підписана відповідачем та скріплена його печаткою) підтверджує обставини отримання ТОВ "АМТЕК ТРЕЙД" товару на суму 235 041,88 грн за спірною видатковою накладною №1068 від 05.08.2021, яка станом на час прийняття судом рішення була відсутня у матеріалах даної справи.

Крім цього, в матеріалах справи міститься виписка з банківського рахунку позивача, з якої вбачається, що відповідачем 16.11.2021 було оплачено товар на суму 20 000 грн., з посиланням у призначені платежу на номер та дату спірної видаткової накладної - №1068 від 05.08.2021.

За наведених обставин, висновок місцевого господарського суду про ненадання позивачем належних та допустимих доказів здійснення поставки товару відповідачу на суму 235 041,88 грн визнається колегією суддів необґрунтованим.

Відповідно до частини 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.3. Договору Сторонами погоджено умови оплати: протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання Покупцем Товару, згідно з затвердженою заявкою та у відповідності до умов Договору.

Відповідачем товар за видатковою накладною №1068 від 05.08.2021 отримано 05.08.2021, проте оплачено лише його частину на суму 20 000 грн. та при цьому з простроченням (16.11.2021).

Крім цього, як вбачається з виписки з банківського рахунку позивача, товар отриманий відповідачем за видатковими накладними № 199 від 15.02.2021, № 505 від 14.04.2021, № 512 від 15.04.2021 та № 724 від 31.05.2021 також оплачувався з порушенням, встановленого п. 6.3 Договору строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.3. Договору, у випадку несвоєчасної оплати Товару згідно умов Договору Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченої партії Товару за кожен день прострочення.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

З урахуванням того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання по оплаті товару, поставленого за видатковими накладними № 199 від 15.02.2021, № 505 від 14.04.2021, № 512 від 15.04.2021 та № 724 від 31.05.2021, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 7 428 грн 21 коп. - пені, 823 грн 66 коп. - інфляційних втрат та 1 571 грн 33 коп. - 3% річних.

Разом з тим, оскільки апеляційним судом встановлено також обставини прострочення оплати відповідачем товару, отриманого за видатковою накладною №1068 від 05.08.2021, на користь позивача підлягають стягненню: пеня в сумі 10 219, 45 грн., 3 % річних в сумі 1 835, 25 грн. та інфляційні в сумі 4 481,26 грн., нараховані за період з 13.08.2021 по 15.11.2021, та з 16.11.2021 по 21.12.2021.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду - скасуванню в частині відмови у стягненні суми основного боргу в розмірі 215 041, 88 грн., а також - зміні в частині присуджених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних В решті рішення - залишається без змін.

Крім цього, враховуючи скасування та зміну рішення у вказаних частинах перерахунку підлягає відповідно сума судового збору.

Також, з урахуванням часткового задоволення вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за її подання покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/21447/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/21447/21 скасувати в частині відмови у стягненні суми основного боргу в розмірі 215 041, 88 грн. та прийняти нове - про її задоволення, а також - змінити в частині присуджених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних, виклавши п. 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕК ТРЕЙД" (02092, місто Київ, вулиця Довбуша, будинок 32; ідентифікаційний код юридичної особи: 40104149) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" (02099, місто Київ, вулиця Ялтинська, будинок 5-Б; ідентифікаційний код юридичної особи: 32304939) 215 041 грн. 88 коп. основного боргу, 17 647 грн. 66 коп. пені, 5 304 грн. 92 коп. інфляційних втрат, 3 406 грн. 58 коп. 3% річних та 3 621 грн. 02 коп. судового збору.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/21447/21 - залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕК ТРЕЙД" (02092, місто Київ, вулиця Довбуша, будинок 32; ідентифікаційний код юридичної особи: 40104149) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" (02099, місто Київ, вулиця Ялтинська, будинок 5-Б; ідентифікаційний код юридичної особи: 32304939) 5 431 грн. 53 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 14.09.2022 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук