ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" вересня 2022 р. Cправа № 902/442/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пшегорської О.Я.,

представника позивача - Квака В.В.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" (вул. Будівельників, 30, м. Березань, Київська область, 07541)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс" (вул. Щорса, 41, с. Гунька, Немирівський район, Вінницька область, 22826)

про стягнення 229 411,59 грн заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс" про стягнення 229 411,59 грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №ВТ-23/02/19 від 22.02.2019 в частині оплати за поставлений товар, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс" 229 411,59 грн заборгованості, з яких: 222 491,12 грн - основного боргу та 6 920,47 грн - пені.

Ухвалою суду від 17.06.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/442/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.07.2022.

Під час підготовчого провадження у справі учасникам справи забезпечено право на реалізацію прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, на подання заяв по суті спору.

Разом з тим у встановлений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло. При цьому, враховуючи усне клопотання представника відповідача, мотивоване переговорами між сторонами щодо досягнення мирової угоди, за результатами слухання справи 19.07.2022 підготовче засідання відкладено на 11.08.2022.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію судового процесу та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.09.2022, про що постановлено відповідну ухвалу від 11.08.2022 у протокольній формі.

Окремо слід зазначити, що за клопотанням представника позивача останньому забезпечено участь у судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На визначену дату та час у судове засідання з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, хоча керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс" про дату, час та місце розгляду справи по суті повідомлений телефонограмою від 17.08.2022, яка міститься у матеріалах справи.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

22.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" (Продавець, позивача) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Органікс" (Покупець, відповідач) укладено Договір поставки №ВТ-23/02/19 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Продавець зобов`язується строки та на умовах, викладених в цьому Договорі, поставляти та передавати у власність Покупця гофропродукцію (далі - Товар).

За умовами п. 1.2. Договору Покупець зобов`язується своєчасно приймати та оплачувати вартість Товару, по ціні визначеній у цьому Договорі (див. п. 2.1.).

Згідно із п. 2.1. Договору ціна за одиницю, загальна вартість кожної партії Товару встановлюється за домовленістю між Продавцем та Покупцем, з урахуванням ПДВ, вказується в рахунках-фактурах, накладних та інших супровідних документах.

Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. Покупець здійснює оплату вартості Товару на умовах 100% попередньої оплати, якщо інший порядок оплати не узгоджений Сторонами додатково (п. 2.3. Договору).

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що у випадку порушення Покупцем строку оплати за Товар, визначеного п. 2.3. цього Договору, останній зобов`язаний сплатити Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу, за кожен день неналежного виконання зобов`язання до моменту фактичного повного виконання зобов`язання.

Цей Договір набуває чинності з моменту його двостороннього підписання Сторонами і діє до 31.12.2019 р., а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між Сторонами. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення (п. 10.1 Договору).

За змістом п. 10.2. Договору якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору ні одна із Сторін не повідомить про його припинення, то Договір вважається пролонгованим на тих же умовах на один календарний рік, що не потребує укладання Сторонами будь-яких інших письмових документів. Така пролонгація Договору відбувається щоразу по закінченні чергового строку дії Договору, без обмежень кількості повторень.

Як слідує з матеріалів справи, за період з вересня по жовтень позивач здійснював поставку Товару за Договором відповідачу за відсутності попередньої оплати, що підтверджується, зокрема, обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними:

- №190 від 25.09.2021 на суму 233 064 грн з ПДВ;

- №210 від 08.10.2021 на суму 21 060 грн з ПДВ;

- №226 від 23.10.2021 на суму 34 070,4 грн з ПДВ;

- №229 від 26.10.2021 на суму 23 688,72 грн з ПДВ;

- №232 від 28.10.2021 на суму 28 672 грн з ПДВ.

Водночас відповідач сплату вартості поставленого Товару здійснював частково та з простроченням.

За результатами звірки взаєморозрахунків між сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період жовтня 2021 року (а.с. 19, т. 1), відповідно до якого за даними Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс" станом на 31.10.2021 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" за Договором склала 282 491,12 грн. При цьому у вказаному акті звірки сторони підтвердили наявність початкового сальдо на користь позивача в сумі 360 064 грн, що в свою чергу, як вказує позивач, включає вартість поставленого Товару в сумі 233 064 грн з ПДВ за видатковою накладною №190 від 25.09.2021.

Відповідно до підписаного позивачем в односторонньому порядку Акті звірки взаємних розрахунків за період: 01.10.2021 - 20.02.2022 за Договором поставки №ВТ-23/02/19 (а.с. 20, т. 1) станом на 20.02.2022 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" за таким Договором склала 222 491,12 грн.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати за поставлений Товар за Договором слугувало підставою для звернення із відповідним позовом до суду про стягнення 222 491,12 грн - основного боргу та 6920,47 грн - пені.

З огляду на встановлені обставини, суд враховує таке.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України (ЦК України), враховуючи укладений між сторонами Договір поставки №ВТ-23/02/19 від 22.02.2019.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України (ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що останнім не виконано обов`язку щодо сплати вартості переданого за Договором Товару на загальну суму 222 491,12 грн. При цьому в силу приписів ст. 538 ЦК України, враховуючи, що позивачем здійснено поставку товару за відсутності попередньої оплати, у відповідача виник зустрічний обов`язок сплатити вартість поставленого Товару в день його отримання.

Зокрема, суд враховує, що підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (постанова ВС КГС від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17).

Слід зазначити, що в обопільно підписаному сторонами Акті звірки за жовтень 2021 року (а.с. 19, т. 1) з урахуванням початкового сальдо на суму 360 064 грн сторони підтвердили ряд здійснених відповідачем проплат, а саме 04.10.2021 на суму 127 000 грн та на суму 58 064 грн. При цьому у такому Акті звірки відображено також здійснення відповідачем оплати 21.10.2021 на суму 27 776 грн та здійснення позивачем поставки на цю ж суму 21.10.2021, тому за фактом обопільного виконання сторонами зобов`язання за Договором за такою господарською операцією, остання не включена до спірної заборгованості.

Суд враховує пояснення позивача, що до початкового сальдо на суму 360 064 грн ввійшла заборгованість за видатковою накладною №190 від 25.09.2021 на суму 233 064 грн, що є обґрунтованим, оскільки така поставка передувала періоду, за який сторонами здійснено звірку взаєморозрахунків.

Окрім того, позивачем в односторонньому порядку складено Акт звірки взаємних розрахунків за період: 01.10.2021 - 20.02.2022 за Договором поставки №ВТ-23/02/19 (а.с. 20, т. 1), відповідно до якого станом на 20.02.2022 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" за таким Договором склала 222 491,12 грн. При цьому у вказаному Акті відображено обопільно підтверджені сторонами надходження та оплати за Актом звірки за жовтень 2021 року, а також надходження від відповідача оплати 22.12.2021 в сумі 60 000 грн.

Беручи до уваги вказану проплату в сумі 60 000 грн, суд враховує позицію, викладену у постанові КГС ВС від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

Таким чином, оскільки за даними Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс" станом на 31.10.2021 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" за Договором склала 282 491,12 грн, що відображено в обопільно підписаному сторонами Акті звірки (а.с.19, т.1) та узгоджується з видатковими накладними як первинними документами на підтвердження факту поставки, враховуючи підтвердження позивачем надходження від відповідача 22.12.2021 оплати в сумі 60 000 грн, несплаченою залишається вартість поставленого товару в сумі 222 491,12 грн (282 491,12 грн - 60 000 грн).

Враховуючи вищевикладене, за сукупністю доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо суми основного боргу у заявленій позивачем сумі 222 491,12 грн.

Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6920,47 грн - пені.

Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 5.2. Договору сторони погодили, що у випадку порушення Покупцем строку оплати за Товар, визначеного п. 2.3. цього Договору, останній зобов`язаний сплатити Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу, за кожен день неналежного виконання зобов`язання до моменту фактичного повного виконання зобов`язання.

Як уже зазначено судом, оскільки позивачем здійснено поставку товару за Договором за відсутності попередньої оплати, тому в силу приписів у відповідача виник зустрічний обов`язок сплатити вартість поставленого Товару в день його отримання.

Відтак, відповідач є боржником, що прострочив з наступного дня від дати отримання кожної партії Товару, вартість якого не була сплачена в день його отримання за відповідною видатковою накладною.

Здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" власний розрахунок пені за період прострочення з 27.09.2021 (початок прострочення виконання зобов`язання за видатковою накладною №190 від 25.09.2021 на суму 233 064 грн) по 23.02.2022 (до початку військового стану, як зазначено позивачем у розрахунку), з урахуванням здійснених відповідачем проплат за кожною видатковою накладною, судом встановлено, що наданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" розрахунок пені перебуває в межах розрахунку суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення пені підлягає задоволенню повністю у заявленій позивачем сумі 6920,47 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву, власного контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості.

В силу приписів ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 3 441,17 грн відповідно до ціни позову.

Окрім того, вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає таке.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з матеріалів справи, 03.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" (Клієнт) та Адвокатом Кваком Вадимом Васильовичем (Виконавець) укладено Договір про надання правової допомоги б/н (Договір б/н), відповідно до п. 1.1. якого Клієнт замовляє Виконавцю надання правової допомоги (адвокатської допомоги) по захисту прав та законних інтересів під час судового процесу у Господарському суді Вінницької області, Північно-західному апеляційному господарському суді, Верховному суді у справі за позовом ТОВ "Вітал Трейдінг" до ТОВ "Органікс" про стягнення боргу за договором поставки. Умови даного договору можуть поширюватись на захист прав та законних інтересів Клієнта в інших судових справах, якщо це буде передбачено додатковою угодою сторін, яка оформляється як додаток до цього договору і є його невід`ємною частиною.

Клієнт протягом одного банківського дня з моменту підписання цього Договору сплачує в готівковій або безготівковій формі Виконавцю 4 000 (чотири) тисячі грн., в якості оплати послуг за попередньо надану консультацію, збір та аналіз матеріалів справи та доказів у справі; складання, підготовку судового позову відповіді на відзив, письмових пояснень, заяв, клопотань, скарг та інших процесуальних документів, які направленні на захист прав та законних інтересів Клієнта в межах вищезазначеної судової справи в судах всіх інстанцій (п.п. 4.3.1. п. 4.3. Договору б/н).

Підпунктом 4.3.2. п. 4.3. Договору б/н сторони погодили, що у випадку проведення судових засідань з викликом сторін, з метою представлення інтересів Клієнта у відповідному судовому засіданні, останній за два банківських дні перед кожним судовим засіданням сплачує в готівковій або безготівковій формі Виконавцю додатково, за кожне засідання по 1 500 грн. (за умови участі Виконавця в судовому засіданні в режимі відеоконференції).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного його виконання (п. 7.1. Договору №б/н).

Відповідно до підписаних між Клієнтом та Виконавцем Актів про надання правової допомоги (опису наданих послуг) від 06.06.2022 на суму 4 000 грн та від 11.08.2022 на суму 1 500 грн сторони погодили та підтвердили факт надання юридичних послуг на загальну суму 5 500 грн.

До переліку наданих послуг за вказаними Актами від 06.06.2022 та від 11.08.2022 включено:

- надання попередньої усної консультації;

- збір та аналіз матеріалів справи та доказів у справі;

- підготовка позову у справі;

- представництво інтересів ТОВ "Вітал Трейдінг" в судовому засіданні 11.08.2022 у Господарському суді Вінницької області в режимі відеоконференції у справі за позовом ТОВ "Вітал Трейдінг" до ТОВ "Органікс" про стягнення боргу за договором поставки.

Факт сплати позивачем адвокату погодженої сторонами суми витрат на правничу допомогу, підтверджується копіями платіжних доручень №1078 від 06.06.2022 на суму 4 000 грн та №1197 від 12.08.2022 на суму 1 500 грн, а також відповідними банківськими виписками по рахунку.

Також матеріали справи містять копії Свідоцтва №1986 від 08.09.2012 про право Квака Вадима Васильовича на заняття адвокатською діяльністю та ордеру про надання правової допомоги серії ВС №1145847 від 10.06.2022.

Окремо слід зазначити, що заявлена сума витрат відповідача на професійну правничу допомогу перебуває в межах попереднього (орієнтовного) розрахунку таких витрат, який зазначено у позовній заяві. При цьому суд враховує, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права (постанова Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18).

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона, то якщо вона не заперечує, у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт (постанова КГС ВС від 24.11.2020 у справі №911/4242/15).

Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат, отже, у суду відсутні підстави втручатися у розмір визначеного сторонами гонорару, зміст наданих послуг та їх співмірність з предметом спору.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, фактично понесеними та підтверджуються матеріалами справи, враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не подано суду клопотання про їх зменшення, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат в заявленій позивачем сумі (5 500 грн) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс" в силу приписів п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, оскільки позов задоволено повністю.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс" (вул. Щорса, 41, с. Гунька, Немирівський район, Вінницька область, 22826; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал Трейдінг" (вул. Будівельників, 30, м. Березань, Київська область, 07541; ) 222 491,12 грн - основного боргу; 6 920,47 грн - пені; 3 441,17 грн - витрат на сплату судового збору та 5 500 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; представника позивача - .

Повне рішення складено 13 вересня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Завальна, 10 Б, кв. 34, м. Київ, 02132 (адреса для листування);

3 - відповідачу - вул. Щорса, 41, с. Гунька, Немирівський район, Вінницька область, 22826.