АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 вересня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/488/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2022

по справі №916/488/22

за позовом Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області

про стягнення 28071,15 грн

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2022 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 28071,15 грн компенсації за пільгові перевезення пасажирів з січня по вересень 2021.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області на вищевказане рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2022.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2022 в обґрунтування якого апелянт зазначає, що копію оскаржуваного рішення ним отримано 09.06.2022. Надалі, скаржник посилається на запровадження указом Президента України воєнного стану та вважає, що за вказаних обставин, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 апеляційну скаргу Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2022 у справі №916/488/22 залишено без руху, визначено апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2022, надати докази надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та додатків до неї листом з описом вкладення та докази сплати судового збору у законодавчо визначеному порядку та розмірі, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Нерубайською сільською радою Одеського району Одеської області на виконання ухвали суду подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В якості інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження скаржником зазначено, що Нерубайською сільрадою було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2022 року у зв`язку з значним навантаженням обов`язків юридичного відділу, під час воєнного стану.

За твердженням апелянта, юридичний відділ задіяний в підготовці документального супроводу, прийнятті рішень сільської ради, виконавчого комітету, розпоряджень голови та заходах спрямованих на підвищення обороноздатності держави, підтримки військових частин дислокованих на території громади, підтримки громадських формувань територіальної оборони Нерубайської громади, заходи захисту населення громади шляхом організації об`єктів укриття, підтримки переселенців, тощо.

Вищевказані питання, як стверджує апелянт, є пріоритетними в роботі Нерубайської сільради та її структурних підрозділів, зокрема юридичного відділу сільради під час воєнного стару. Крім цього, на процес роботи юридичного відділу протягом воєнного періоду негативно впливає необхідність евакуації з робочого місця в безпечне укриття під час оголошення повітряних тривог, тому з огляду на вищезазначене Нерубайська сільська рада не мала змоги завчасно подати апеляційну скаргу.

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яке передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява N 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain (Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії) ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 26.05.2022. Повний текст складено та підписано 31.05.2022.

За твердженням скаржника оскаржуване рішення отримано ним 09.06.2022, що підтверджується відомостями з сайту АТ Укрпошта.

Отже, починаючи з 09.06.2022 скаржник був обізнаний про наявність оскаржуваного рішення та його змістом.

Однак, як свідчать наявні матеріли справи, з апеляційною скаргою відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції 04.08.2022, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

З приводу посилання апелянта на запровадження в Україні воєнного стану, що стало перешкодою для своєчасного звернення з апеляційною скаргою до суду, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України).

Однак, у порушення наведених норм апелянтом в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не було надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження того, що, зокрема, запровадження на території України воєнного стану об`єктивно перешкоджало своєчасному зверненню з апеляційною скаргою до суду.

При цьому, сама по собі наявність воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку за відсутності підтвердження достатніми обставинами та належного обґрунтування причини пропуску даного строку.

Судова колегія відзначає, що внутрішньо-організаційні питання функціонування органу місцевого самоврядування носять суб`єктивний характер, даний орган повинен виважено підходити до виконання своїх функцій, у тому числі щодо належної участі у судових провадженнях та дотримання вимог процесуального законодавства стосовно подачі апеляційних скарг та оформлення їх змісту. При цьому викладені скаржником та описані вище причини пропуску строку на апеляційне оскарження судова колегія не розцінює як непереборні та такі, що об`єктивно перешкоджали вчасно звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою.

Відтак, посилання скаржника лише на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу місцевого самоврядування без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду апеляційної інстанції та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Судова колегія також відзначає, що посилаючись на значне навантаження обов`язків юридичного відділу, під час воєнного стану, задіяння юридичного відділу в підготовці документального супроводу, прийнятті рішень сільської ради, виконавчого комітету, тощо, скаржник не надав жодних доказів на підтвердження таких доводів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження, а наведені обставини для його поновлення не є обґрунтованими, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Частиною 4 ст. 261 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені Нерубайською сільською радою Одеського району Одеської області підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються судом неповажними у відкритті апеляційного провадження у справі №916/488/22 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 119, 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2022 по справі №916/488/22.

Апеляційну скаргу та заяву з доданими до них матеріалами повернути скаржнику.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Cуддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.