ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. Справа№ 910/16385/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Марчевський Д.І. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021

у справі №910/16385/21 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор ЮА»

про стягнення 571 200, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор ЮА» (далі - відповідач) про стягнення 571 200, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання умов договору поставки №20-01/21 від 20.01.2021 в частині поставлення неякісного товару з прихованими недоліками у зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача оплачені за товар кошти та понесені витрати та збитки у розмірі 571 200, 00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд вказав, що докази, що надані позивачем, не містять фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність обставин, на яких гуртуються вимоги позивача про порушення відповідачем умов договору поставки щодо якості виготовленої продукції та виникнення у відповідача зобов`язання по поверненню сплачених позивачем коштів та суми штрафів за порушення господарського зобов`язання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що на виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Навігатор ЮА» креслення металевих виробів, у тому числі креслення корпусів сепаратора ПМБ 90/250. У якості матеріалу корпусів зазначена сталь 12Х18Н10Т-М5г (сталь конструкційована кріогенна, аустенітного класу, не магнітна). Проте, поставлені відповідачем корпуси магнітного сепаратору ПМБ 90/250 не можуть бути використані позивачем за функціональним призначенням, а саме встановлення та функціонування магнітної системи та магнітного барабану у механізмі магнітного сепаратору.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 29.04.2022, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» не надало до суду завдання, яке б містило технічно-проектну документацію чи креслення та було б передбачено договором поставки, а також являлось невід`ємною частиною договору поставки. Договір та специфікація №2 не містять зобов`язання відповідача з виготовлення товару саме за кресленнями позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі №910/16385/21 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі №910/16385/21 та призначений розгляд апеляційної скарги на 21.03.2022.

Судове засідання призначене на 21.03.2022 у справі №910/16385/21 не відбулося у зв`язку з введенням воєнного стану із 24.02.2022 строком на 30 діб, через військову агресією Російської Федерації проти України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі №910/16385/21 на 06.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 розгляд справи відкладено на 01.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 прийнято справу №910/16385/21 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Ч.Е. - Індастрі Груп на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Ткаченко Б.О. Призначено розгляд справи на 12.09.2022.

Явка представників сторін

25.08.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Навігатор ЮА» подано заяву про розгляд справи без участі представника.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, беручи до уваги, що явка відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного учасника справи.

Позиції учасників справи

Представник позивача в режимі відеоконференції 12.09.2022 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

20.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Навігатор ЮА» (постачальник) укладено договір поставки № 20-01/21 (далі - договір).

Згідно із пунктом 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку, строки та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - продукцію), зазначену у п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти і оплатити її вартість.

Відповідно до пункту 1.2 договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість і вартість продукції, що підлягає поставці за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), визначаються на кожну окрему партію в специфікаціях, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього договору та є його невід`ємними частинами.

Розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України - гривні, у безготівковій формі, або, за погодженням, у будь-якій формі, що не заборона чинним законодавством України, умови та порядок розрахунків вказуються у специфікаціях (п. 3.3 договору).

У специфікації №2 від 17.02.2021 сторони вказали найменування деталі - корпус сепаратора ПБМ 90/250 у кількості 2 шт., ціна за одну шт. 283 333, 33 грн, термін виробництва 50 - 60 календарних днів. Загальна ціна складає 680 000, 00 грн з ПДВ, умови оплати - 70 % передоплата і 30 % по факту поставки обладнання.

20.01.2021 відповідач виставив позивачу рахунок № НВ-0000001 від 21.01.2021 на загальну суму 680 000, 00 грн, який сплачений позивачем у розмірі 476 000, 00 грн (70 % - згідно з умовами специфікації № 2 до договору), що підтверджується платіжним дорученням від 21.01.2021 № 644.

08.04.2021 відповідач поставив позивачу корпуси сепаратора ПБМ 90/250 у кількості 2 шт., що підтверджується товарно-транспортною накладною від 08.04.2021 № Р 0804 та видатковою накладною від 08.04.2021 № НВ-0000013 на загальну суму 476 000, 00 грн, яка сторонами підписана без зауважень.

28.04.2021 позивач звернувся до відповідача з листом № 317, в якому вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Навігатор ЮА» передало для проведення попередньої перевірки в розібраному стані виготовлені елементи корпусу сепаратора. При попередній перевірці встановлено невідповідність металу, з якого були виготовлені елементи корпусу сепаратора та інші недоліки, які унеможливлюють продовження роботи по виготовленню корпусу сепаратора ПМБ 90/250 у зв`язку з чим, потребується повна заміна металу. Посилаючись на п. 4.3 договору, позивач просив протягом трьох календарних днів направити уповноваженого представника ТОВ «Навігатор ЮА» на адресу: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 144, для участі в складанні дефектного акта. Дата огляду продукції та складання дефектного акту - 30.04.2021.

У відповідь на вказаний лист відповідач направив позивачу лист № 45 від 29.04.2021, в якому зазначив, що згідно з укладеною між сторонами додатковою угодою № 2 від 08.04.2021 до договору поставки сторони дійшли згоди, що не мають претензій одна до одної.

30.04.2021 комісія у складі: директор компанії ТОВ «Ч.Е. - Індастрі Груп» - Черняєв Т.Ю.; головний конструктор ТОВ «Ч.Е. - Індастрі Груп» - Шматченко Б.А.; технічний директор ТОВ «Ч.Е. - Індастрі Груп» - Лагутенко С.М.; ведучий інженер-конструктор ТОВ НТП «Макс і К» - Гаврилюк В.А.; - директор ТОВ НТП «Макс і К» - Медвинський І.Д., здійснила спільний огляд та перевірку стану деталей корпусу магнітного сепаратору ПМБ 90/250, поставленого відповідачем згідно з договором поставки у незакінченому, частково зібраному стані. На огляд поставлених виготовлених елементів корпусу магнітного сепаратора ПБМ-90/250 та складання дефектного акта представники ТОВ «Навігатор ЮА» не з`явились.

За результатами здійсненого огляду та перевірки стану деталей корпусу магнітного сепаратору ПБМ 90/250, комісія у дефектному акті від 30.04.2021 зазначила: деталі, які згідно з КД повинні були бути виконаними з немагнітної сталі 12Х18Н10Т, фактично виконані з м`якої нержавіючої сталі, яка намагнічується (прилипає магнітна пластина), що є недопустимим для деталей, які працюють в зоні магнітної системи барабана; деталь поз. 34 (ПБМ-0,9/2,5.20.037) не відбортована, виконана зі сталі, що намагнічується; всі деталі, які намагнічуються і знаходяться в зоні впливу магнітної системи барабана необхідно замінити (нове виконання) та необхідно виготовити відсутні та пошкоджені деталі.

Комісією також вирішено направити на дослідження зразок металу, який був використаний для виробництва корпусу магнітного сепаратору, в випробувальну лабораторію для досліджень в ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України.

За результатами проведеного дослідження, ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України м. Київ, надав позивачу протокол випробувань № 29/05-21 від 17.05.2021. У примітці вказаного протоколу вказано, що сталь Х17, феритна сталь, обмежено зварювальна, магнітна.

Звертаючись з позовною заявою, позивач вказав, що в замовлені та кресленнях сторонами узгоджено, що матеріал який буде використовуватися для виготовлення корпусу магнітного сепаратору ПБМ 90/250 має бути сталь 12Х18Н10Т-М5г, у той час, як поставлене відповідачем обладнання не відповідає умовам договору поставки. На думку позивача, постачальник не виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, а саме поставив неякісний товар з прихованими недоліками у зв`язку з чим, покупець керуючись п. 4.5, 5.2, 5.5 договору звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача вартості оплаченого товару та стягнення штрафу у розмірі 571 200, 00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили (ст. 679 Цивільного кодексу України).

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару (ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України).

Дослідивши умови договору, які визначені сторонами на свій розсуд, місцевий господарський суд встановив, що договір не містить умови/зобов`язання щодо виготовлення продукції (корпусу сепаратора ПБМ - 90/250) на підставі креслень наданих покупцем.

Виготовлення продукції за завданням покупця має містити технічну та проектну документацію, акти перевірки та узгодження креслень, проекту, має бути узгоджено обома сторонами договору та бути невід`ємною частиною договору поставки, укладеною у тій самі формі, що й договір поставки. За відсутності відповідного завдання, відсутні підстави стверджувати про відповідність чи невідповідність якості продукції поставленому завданню.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду завдання, яке б містило технічно-проектну документацію чи креслення, яке було б передбачено договором поставки. З наданих позивачем креслень неможливо встановити ким виготовленні та їх відношення саме до спірного договору.

Отже, твердження позивача, що в замовленні та кресленнях, сторонами було узгоджено, що матеріал який буде використовуватись для виготовлення корпусу магнітного сепаратору ПБМ - 90/250 має бути саме сталь 12Х18Н10Т-М5г є безпідставним.

Позивач додав до позовної заяви листи відповідача від 03.03.2021 вих. № 14 та від 24.03.2021 вих. № 21, як доказ надання креслень.

Проте, з вказаних листів вбачається, що відповідач, як постачальник продукції власного виробництва, повідомив позивача про стан готовності продукції та строки завершення виготовлення. Також, у вказаних листах міститься інформація про надання креслень, з яких неможливо встановити які саме креслення передавались та ким з уповноважених представників сторін. Крім того, у вказаних листах відсутнє посилання на спірний договір поставки.

У матеріалах справи також наявна додаткова угода №2 до договору поставки від 08.04.2021, за якою покупець та постачальник дійшли згоди доповнити договір № 20-01/21 від 20.01.2021 наступним чином:

1. За згодою сторін припинити дію договору щодо виконання специфікації №2 від 17.02.2021 на виготовлення корпусу магнітного сепаратора ПБМ - 90/250.

2. Вважати суму, сплачену покупцем по даній специфікації, а саме 476 000, 00 грн з ПДВ повною оплатою за виконане виробництво.

3. Таким чином, зобов`язання сторін по специфікації № 2 від 17.02.2021 на виготовлення корпусу магнітного сепаратора ПБМ - 90/250 вважати повністю виконаними.

4. Виконання зобов`язань сторін по даній специфікації визначені та оцінені сторонами згідно з інвентаризаційним актом виготовлених деталей корпусу магнітного сепаратора, узгодженим та підписаним з боку обох сторін.

5. Всі роботи по договору № 20-01/21 від 20.01.2021 відповідно до підписаних специфікацій № 1, № 2 та № 3, вважати виконаними в повному обсязі.

6. Сторони не мають претензій одна до одної.

7. Постачальник зобов`язується організувати відвантаження продукції одразу після підписання даної додаткової угоди, частково або повністю, відповідно до підписаних специфікацій № 1, № 2 та № 3, а саме: сито дугове - 2 шт. - в повному обсязі; частини корпусу сепаратора ПБМ - 90/250 - 2 шт. - незавершене виробництво, у тому стані, як вони є на момент підписання даної додаткової угоди, згідно з підписаним інвентаризаційним актом, залишки матеріалів та комплектуючих, які залишилися після виготовлення Боковини гуркоту у відповідності до переліку, зазначеного у додатку 1 до даної додаткової угоди № 2.

8. Дана додаткова угода складена у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін.

9. Дана додаткова угода набуває чинності з моменту підписання її сторонами.

Отже, із вказаної додаткової угоди вбачається, що відповідачем було передано позивачу на його вимогу частково виконані комплектуючі до корпусу магнітного сепаратора ПБМ - 90/250. При цьому, відповідно до п. 6 додаткової угоди № 2 позивач претензій до відповідача немав.

Згідно із п. 4.2 договору поставки приймання продукції по кількості і якості здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції ПТН і ТИП по кількості і якості», затвердженими постановами Держарбітраже при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65р. № П-6, і від 23.04.66р. № П-7 зі змінами та доповненнями та з урахуванням особливостей, встановлених цим договором.

Позивач посилався на дефектний акт надходження продукції та перевірки стану деталей корпусу магнітного сепаратору від 30.04.2021, в якому комісією встановлено, що деталі, які згідно з КД повинні були бути виконаними з немагнітної сталі 12Х18Н10Т, фактично виконані з м`якої нержавіючої сталі, яка намагнічується (прилипає магнітна пластина), що є недопустимим для деталей у зоні магнітної системи барабана; деталь поз. 34 (ПБМ-0,9/2,5.20.037) не відбортована, виконана зі сталі, що намагнічується; всі деталі, які намагнічуються і знаходяться в зоні впливу магнітної системи барабана необхідно замінити (нове виконання) та необхідно виготовити відсутні і пошкоджені деталі.

Дослідивши вказаний акт, місцевий господарський суд вірно вказав, що в акті не вказано постачальника (відповідача), повну назву корпусу магнітного сепаратора ПБМ - 90/250 деталі якого приймались.

Крім того, позивачем у порушення вимог п. 20 Інструкції П-7 до участі у прийомці не було залучено експерта бюро товарних експертиз, представника інспекції по якості. Не вказано код ЄДРПОУ підприємства ТОВ НТП «Макс і К», що позбавляє можливість ідентифікувати вказане підприємство та перевірити його компетентність в питаннях роботи магнітних сепараторів ПБМ - 90/250.

Водночас, дефектний акт не відповідає вимогам щодо складання дефектного акта встановленим положенням Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості і якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 23.04.1966 № П-7, а тому він не може бути належним доказом на підтвердження неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків за договором щодо виготовлення товару неналежної якості, оскільки він не містять фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність обставин на яких гуртуються вимоги позивача про порушення відповідачем умов договору поставки щодо якості виготовленої відповідачем продукції та виникнення у останнього зобов`язання по поверненню сплачених позивачем коштів та суму штрафу за порушення господарського зобов`язання.

Стосовно наявного в матеріалах справи протоколу випробувань лабораторії ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України від 17.05.2021 № 29/05-21, в якому встановлено, що хімічний склад наданого на дослідження металу, який був використаний для виробництва корпусу магнітного сепаратору ПБМ - 90/250 відповідає наступним показникам: сталь X17, феритна сталь, обмежено зварювальна, магнітна, місцевий господарський суд зазначив наступне.

Однак, із вказаного протоколу випробувань не вбачаються ідентифікуючі характеристики (ознаки) корпусу сепаратора, що унеможливлює встановити з якого саме корпусу сепаратора досліджувався зразок. У наданому протоколі випробування не вказано, що зразок металу, що випробовувався є зразком саме з корпусу магнітного сепаратора, який є предметом поставки за договором поставки від 20.01.2021 № 20-01/21.

Позивачем не надано інформацію та докази того, яким чином і в присутності яких представників (експертів, представників випробувальної лабораторії тощо) відбувався відбір зразка. У дефектному акті також відсутня інформація про відбір зразків.

Крім того, пунктом 4.3 договору поставки передбачено можливість позивача (покупця) вимагати проведення відповідачем експертизи якості продукції для підтвердження постачання неякісної/якісної продукції. Вказаним правом позивач не скористався.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що протокол випробувань від 17.05.2021 № 29/05-21 не містить фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність обставин, на яких гуртуються вимоги позивача про порушення відповідачем умов договору поставки щодо якості виготовленої продукції та виникнення у відповідача зобов`язання по поверненню сплачених позивачем коштів та сплати суми штрафів за порушення господарського зобов`язання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Беручи до уваги вказане вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів того, що недоліки виникли до передання товару покупцю (позивачу), не доведено та не підтверджено належними доказами факт наявності недоліків продукції, що є предметом доказування, факт відмови від договору поставки через істотні порушення вимог щодо якості товару, а навпаки, позивачем надано до матеріалів справи додаткову угоду №2, яка підтверджує, що позивач та відповідач за взаємною згодою припинили дію спірного договору поставки, визнали його виконаним та претензій один до одного не мають. Докази, що надані позивачем, не містять фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність обставин, на яких гуртуються вимоги позивача про порушення відповідачем умов договору поставки щодо якості виготовленої продукції та виникнення у відповідача зобов`язання по поверненню сплачених позивачем коштів та суми штрафів за порушення господарського зобов`язання.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі №910/16385/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі №910/16385/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ч.Е. - Індастрі Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі №910/16385/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі №910/16385/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/16385/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 14.09.2022.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

О.М. Коротун