ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

12 вересня 2022 року м. ХарківСправа № 922/1524/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехнологістик", м.Бердяньк Запорізької області , Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків
про стягнення 8 867 048,19грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехнологістик" (надалі - перший відповідач) та Фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - другий відповідач), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 8867048,19грн., з яких 8447146,36грн. заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. простроченої), 419424,28грн. заборгованості по відсоткам (в т. ч. простроченої), 477,55грн. пені на суму простроченої заборгованості за період з 24.08.2021 по 24.02.2022.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання першим відповідачем зобов`язань за кредитним договором №34217/К1 від 06.02.2017 з подальшими змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди №34217/К1-01 від 28.02.2017, Договору №34217/К1-02 від 05.02.2018, Договору №2 від 04.07.2018, Договору №3 від 03.12.2018, Договору №4 від 29.03.2019, Договору №5 від 05.09.2019, Договору №6 від 03.02.2020, Договору №7 від 29.04.2020, Договору №8 від 21.08.2020, Договору №9 від 15.12.2020, Договору №10 від 20.07.2021, Договору №11 від 14.12.2021, внаслідок чого у нього станом на 24.06.2022 виникла заборгованість в загальному розмірі 8867048,19грн. У зв`язку з цим, а також враховуючи умови договору поруки №Т 03.03.2020 І 10538 від 14.12.2021, укладеного між позивачем та другим відповідачем, АТ "ТАСКОМБАНК" просить суд стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту, в межах позовних вимог, на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1) Квартира загальною площею 43,5 кв.м., житлова площа 22.3 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101; 2) Квартира загальною площею 82,5 кв.м., житлова площа 49.2 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 1.

На підтвердження даної заяви позивач зазначає, що з розрахунку заборгованості позичальника (першого відповідача у справі) вбачається, що прострочена заборгованість по Кредитному договору виникла з 01.03.2022. До сьогоднішнього дня заборгованість не погашалась. Таким чином, при наявності значної заборгованості по Кредитному договору, ОСОБА_1 (другий відповідач у справі) існує велика вірогідність, що майно може бути відчужене до ухвалення судом рішення у даній справі. У зв`язку з цим в даному судовому процесі забезпечення позову є необхідним для попередження можливих дій пов`язаних з відчуженням ОСОБА_1 третім особам, нерухомого майна.

Розглянувши матеріали даної заяви, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №910/7141/13.

Втім, позивач не обґрунтував належним чином неможливість виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, у разі невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову.

Так, суд зауважує, що предметом спору є стягнення заборгованості, однак відповідач просить накласти арешт на належне другому відповідачу нерухоме майно, щодо якого будь-які вимоги ним не заявлені.

При цьому, позивачем не надано доказів відсутності у другого відповідача грошових коштів та інших активів, за рахунок яких можливо було б погасити заявлену до стягнення заборгованість.

Фактично позивач просить забезпечити позов лише з огляду на те, що існує велика вірогідність, що належне другому відповідачу нерухоме майно може бути відчужене ним до ухвалення судом рішення у даній справі.

Однак жодного доказу на підтвердження вчинення другим відповідачем дій, направлених на відчуження вищевказаного нерухомого майна з метою ухилення від виконання судового рішення, позивач не надає.

Отже, наведене позивачем у його заяві припущення не можна визнати обгрунтованим.

За таких обставин, накладення арешту на нерухоме майно відповідача, що належать відповідачу, не відповідає принципам розумності, обґрунтованості та забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвалу підписано 14.09.2022.

Суддя М.В. Калантай

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.