РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.08.2022Справа № 910/5808/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (ідентифікаційний

код: 33106561) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Реверука Петра

Костянтиновича

до 1. ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

2. ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

За участі третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на стороні

- позивача:

1. ОСОБА_3

2. ОСОБА_4

3. Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит"

- відповідачів:

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайсон Інвестмент Групп" ,

5. Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр "Енергія -Сервіс", 6. ОСОБА_5

про витребування майна з чужого незаконного володіння

у межах справи № 910/8428/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд"

(ідентифікаційний код 33106561)

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Смігунов В.В.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 08.08.2022

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді в Господарському суді міста Києва перебуває справа №910/8428/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (ідентифікаційний код: 33106561) в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича звернулось до Господарського суду міста Києва суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння у межах справи № 910/8428/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (ідентифікаційний код: 33106561) про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5808/20 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (ідентифікаційний код: 33106561) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння у межах справи № 910/8428/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (ідентифікаційний код: 33106561) про банкрутство, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 25.05.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 задоволено позов ТОВ "Укрщеббуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Реверука П. К.; витребувано земельну ділянку площею 2,4045 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; кадастровий номер: :05:004:0123; цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, з незаконного володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21-Є, оф. 2; ідентифікаційний код 33106561); витребувано земельну ділянку площею 4,6549 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; кадастровий номер: :05:004:0124; цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, з незаконного володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21-Є, оф. 2; ідентифікаційний код 33106561); витребувано земельну ділянку площею 3,6307 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; кадастровий номер: :05:004:0125; цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, з незаконного володіння ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21-Є, оф. 2; ідентифікаційний код 33106561); витребувано земельну ділянку площею 2,408 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; кадастровий номер: :05:004:0126; цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, з незаконного володіння ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21-Є, оф. 2; ідентифікаційний код 33106561); витребувано земельну ділянку площею 5,772 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; кадастровий номер: :05:004:0127; цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, з незаконного володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21-Є, оф. 2; ідентифікаційний код 33106561); витребувано земельну ділянку площею 4,9367 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; кадастровий номер: :05:004:0131; цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, з незаконного володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21-Є, оф. 2; ідентифікаційний код 33106561); стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21-Є, оф. 2; ідентифікаційний код 33106561) судовий збір у розмірі 2802,67 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21-Є, оф. 2; ідентифікаційний код 33106561) судовий збір у розмірі 1401,33 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду 02.06.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 910/5808/20 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2021 Касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; Постанову Північного апеляційного господарського суду 02.06.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 910/5808/20 скасовано; справу № 910/5808/20 направлено до Господарського суду міста Києва на новий розгляд.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 справу №910/5808/20 передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2022 прийнято справу №910/5808/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (ідентифікаційний код: 33106561) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/8428/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" про банкрутство; вирішено розгляд справи №910/5808/20 здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 31.01.2022.

27.01.2022 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення по справі, з урахуванням висновків викладених в Постанові Верховного суду від 23.09.2021 в даній справі.

28.01.2022 до канцелярії суду ОСОБА_6 надійшли письмові пояснення по справі та заява про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 та Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр "Енергія -Сервіс".

28.01.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайсон Інвестмент Групп", Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр "Енергія -Сервіс", ОСОБА_5 та Публічне акціонерне товариство "Банк національний кредит".

31.01.2022 до канцелярії суду від ОСОБА_3 надійшла заява про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 та Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр "Енергія -Сервіс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайсон Інвестмент Групп" , Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр "Енергія -Сервіс", ОСОБА_5 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів; залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство "Банк національний кредит" в якості третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; підготовче засідання відкладено на 28.02.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Судове засідання 28.02.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 підготовче засідання призначено на 18.07.2022.

30.06.2022 до Господарського суду міста Києва від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Банк національний кредит" з ринку надійшли пояснення на позовну заяву ТОВ "Укрщеббуд", за змістом яких просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

18.07.2022 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення від відповідача 1 та заява про застосування строку позовної давності.

18.07.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 закрито підготовче провадження у справі №910/5808/20 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" (ідентифікаційний код: 33106561) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. ОСОБА_3 ; 2. ОСОБА_4 ; 3. Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит"; - відповідачів: 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайсон Інвестмент Групп"; 5. Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр "Енергія -Сервіс"; 6. ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/8428/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" про банкрутство; призначено справу №910/5808/20 до розгляду по суті на 08.08.2022.

В судове засідання 08.08.2022 з`явилися представник позивача та ліквідатор, надали пояснення по суті спору та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судове засідання 08.08.2022 з`явився, надав пояснення по суті спору та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання 08.08.2022 з`явився представник третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , надав пояснення по суті спору та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Інші учасники провадження своїх повноважних представників в судове засідання 08.08.2022 не направили, хоча про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача 2 та третіх осіб, окрім ОСОБА_3 , про причини неявки в судові засідання, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача 2 третіх осіб та за наявними в матеріалах справи документами.

В судовому засіданні 08.08.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, ліквідатора, відповідача 1 та третьої особи 1, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2014 між ТОВ "Тайсон Інвестмент Групп" (Продавець) та ТОВ "Укрщеббуд" (Покупець) укладено Договори купівлі-продажу земельних ділянок, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, а саме:

- кадастровий номер :05:004:0123, площа 2,4045 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- кадастровий номер :05:004:0124, площа 4,6549 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- кадастровий номер :05:004:0125, площа 3,6307 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- кадастровий номер :05:004:0126, площа 2,408 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- кадастровий номер :05:004:0127, площа 5,772 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- кадастровий номер :05:004:0131, площа 4,9367 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

29.04.2014 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про реєстрацію права приватної власності за ТОВ "Укрщеббуд" на зазначені вище земельні ділянки.

Також з матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки перебували в іпотеці у ПАТ "Банк національний кредит" на підставі Договору іпотеки № 04-589/1-1 від 06.12.2010, укладеного між ПАТ "Банк національний кредит" (Іпотекодержатель) та ТОВ "Тайсон Інвестмент Групп" (Іпотекодавець), який є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_4 по Договору кредиту № 24Ф/2010/05-588/2-1 від 06.12.2010, укладеному між ПАТ "Банк національний кредит" та ОСОБА_4 .

Земельні ділянки були предметом забезпечення грошових вимог кредитора - ПАТ "Банк національний кредит" у справі № 910/8428/18 про банкрутство ТОВ "Укрщеббуд" за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 24Ф/2010/05-588/2-1 від 06.12.2010.

19.07.2019 між ПАТ "Банк національний кредит" та ОСОБА_3 були укладені договори про відступлення прав вимоги за Договором про надання невідновлюваної кредитної лінії № 24Ф/2010/05-588/2-1 від 06.12.2010 та Іпотечним договором № 04589/1-1 від 06.12.2010.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.01.2020 залучено ОСОБА_3 в якості правонаступника ПАТ "Банк національний кредит" у справі № 910/8428/18 про банкрутство ТОВ "Укрщеббуд" в частині кредиторських вимог на суму 27 251 353,76 грн за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 24Ф/2010/05-588/2-1 від 06.12.2010.

Отже, спірні земельні ділянки є предметом забезпечення грошових вимог кредитора - ОСОБА_3 у справі № 910/8428/18.

У подальшому, додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 у справі № 202/2234/16-ц в рахунок погашення заборгованості за Договором позики від 01.09.2010, укладеним між ТОВ науково-виробничий центр "ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС" та ТОВ "Тайсон Інвестмент Групп" на суму 6 000 000,00 грн, на підставі п. 5 Договору позики від 01.09.2010 звернуто стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності за ТОВ науково-виробничий центр "ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС" (ідентифікаційний код: 25543457) на земельні ділянки, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, кадастрові номери: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0125; :05:004:0126; :05:004:0127; :05:004:0131.

27.07.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про реєстрацію права приватної власності за ТОВ науково-виробничий центр "ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС" на вказані земельні ділянки, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, земельні ділянки вибули з володіння позивача на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 у справі № 202/2234/16-ц та були зареєстровані на праві власності за ТОВ науково-виробничий центр "ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС".

Як вбачається з наявної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, всі земельні ділянки були передані фізичній особі - ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу під час виконавчого провадження № 56880854.

03.08.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки за фізичною особою - ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що 09.08.2018 Товарною біржею "Січеславська правова" був складений Протокол № 1 про проведення аукціону, відповідно до якого переможцем аукціону став ОСОБА_1 , який придбав лот № 5 (земельні ділянки кадастрові номери: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0125; :05:004:0126; :05:004:0127; :05:004:0131) за 26 000 000,00 грн, з ПДВ.

09.08.2018 між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) був підписаний Договір купівлі-продажу майна, предметом якого є лот № 5: земельні ділянки (кадастрові номери: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0125; :05:004:0126; :05:004:0127; :05:004:0131), які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка.

10.08.2018 між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) був складений та підписаний Акт приймання-передачі майна.

10.08.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки за фізичною особою - ОСОБА_1 .

Відповідно до наявного в матеріалах справи рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.06.2019 у справі № 369/5812/19 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та поряд з іншим визнано за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки кадастрові номери: :05:004:0125 та :05:004:0126; визнано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки кадастрові номери: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0127; :05:004:0131.

26.07.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені зміни щодо права власності на земельні ділянки та підстав виникнення права власності.

З наявних матеріалів судом встановлено, що останніми набувачами земельних ділянок кадастрові номери: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0127; :05:004:0131 є відповідач 1 - ОСОБА_1 , а останнім набувачем земельних ділянок кадастрові номери: :05:004:0125 та :05:004:0126 є відповідач 2 - ОСОБА_2 .

Водночас, постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2020 у справі №202/2234/16-ц додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 було скасовано, відмовлено у задоволенні позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами - ТОВ науково-виробничого центру "ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС" про звернення стягнення на предмет застави.

Спір у справі виник у зв`язку із вибуттям спірних земельних ділянок без відповідної правової підстави із володіння позивача поза його волею, а тому просить суд витребувати спірні земельні ділянки.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності застосуванням передбачених законодавством заходів. Регулювання, наведене в Главі 29 Цивільного кодексу України, передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності, як витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) й усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 Цивільного кодексу України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

При цьому стаття 400 Цивільного кодексу України вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Разом з тим стаття 330 Цивільного кодексу України передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів статті 346 Цивільного кодексу України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване в нього.

Стаття 388 Цивільного кодексу України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Матеріалами справи підтверджується, що спірні земельні ділянки вибули з володіння позивача на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 у справі № 202/2234/16-ц, яке було скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2020 у справі №202/2234/16-ц, отже спірні земельні ділянки вибули із володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрщеббуд» поза його волею.

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу регулює втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки пропорційності, як і в питаннях наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Тож для розкриття критерію пропорційності вагоме значення має визначення судами добросовісності/недобросовісності набувача майна.

Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). На необхідність оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна неодноразово звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц (провадження № 14-192цс19), пункт 46.1 постанови від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)).

Судові рішення, постановлені за відсутності перевірки добросовісності/недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень статей 387, 388 Цивільного кодексу України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна, не можуть вважатися такими, що відповідають нормам справедливого судового розгляду згідно зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Вказана позиція зазначена в постанові Великої палати Верховного суду у справі №925/1351/19 від 02.11.2021.

З огляду на викладене, при вирішенні даного спору, суду необхідно встановити добросовісність/недобросовісність кінцевих володільців спірного майна.

Судом встановлено, що 27.07.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про реєстрацію права приватної власності за ТОВ науково-виробничий центр "ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС" на спірні земельні ділянки на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 у справі №202/2234/16-ц, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Надалі, як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем Бурхан -Крутоус Л.А. на підставі Постанови про передачу майна стягувача у рахунок погашення боргу від 01.08.2018 в межах виконавчого провадження ВП№56880854 щодо примусового виконання виконавчого напису №593 від 28.07.2018, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Павловською Г.О., передала спірні земельні ділянки фізичній особі - ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу.

За змістом статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (державні виконавці) здійснюють примусове виконання рішень у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець, зокрема, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством (абзац шостий частини третьої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З огляду на викладене вбачається, що приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л. А. правомірно та в межах своїх повноважень передала спірні земельні ділянки, які на час здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 56880854, належало на праві приватної власності ТОВ науково-виробничий центр "ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС", доказів того, що приватним виконавцем було порушено норми чинного законодавство під час виконавчих дій, суду не надано.

03.08.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки за фізичною особою - ОСОБА_5 .

Велика палата Верховного суду у постанові у справі №925/1351/19 від 02.11.202 вказала, що якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача крім приписів статті 388 Цивільного кодексу України слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19, пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункти 46.1, 46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20, пункти 7.15, 7.16).

09.08.2018 Товарною біржею "Січеславська правова" був складений Протокол № 1 про проведення аукціону, відповідно до якого переможцем аукціону став ОСОБА_1 , який придбав лот № 5 (земельні ділянки кадастрові номери: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0125; :05:004:0126; :05:004:0127; :05:004:0131) за 26 000 000,00 грн, з ПДВ.

09.08.2018 між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) був підписаний Договір купівлі-продажу майна, предметом якого є лот № 5: земельні ділянки (кадастрові номери: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0125; :05:004:0126; :05:004:0127; :05:004:0131), які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка.

10.08.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки за фізичною особою - ОСОБА_1 .

Надалі, на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.06.2019 у справі № 369/5812/19 внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності на спірні земельні ділянки, відповідно набувачем земельних ділянок є відповідач 1 - ОСОБА_1 та відповідач 2 - ОСОБА_2 .

В постанові від 22.06.2021 року у справі № 200/606/18 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що не може вважатися добросовісною особа, яка набула майно на прилюдних торгах, якщо така особа знала чи мала знати про порушення порядку реалізації майна, зокрема про порушення вимог до інформації про майно.

В даному випадку, а ні ОСОБА_5 , а ні ОСОБА_1 , а ні ОСОБА_6 на момент набуття права власності на спірні земельні ділянки, не могли знати про те, що у червні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Банк Національний Кредит" та ТОВ "Тайсон Інвестмент Групп" подадауть апеляційну скаргу на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 у справі №202/2234/16-ц, а тим паче, що 29.01.2020 таке рішення буде скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду, крім того вони не є учасниками вказаної справи.

Оскільки, на час реалізації майна як під час виконавчих дій так і під час прилюдних торгів було запроваджено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, відомості з якого презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей.

Таким чином, відповідачі не мають додатковий обов`язок, крім відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, перевіряти та аналізувати також обставини правомірності попередніх переходів майна, зокрема, обставини вибуття майна з володіння позивача.

За таких обставин, відповідачі є добросовісними набувачами права власності на спірні земельні ділянки, а тому підстави для витребування такого майна у відповідачів відсутні.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем не надано доказів недобросовісності набуття права власності відповідачами, а судом не встановлено таких обставин.

Виходячи з наведеного, за встановлених судом обставин справи та недоведеності позивачем обґрунтованості заявлених ним позовних вимог щодо витребування майна у добросовісних набувачів, в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича необхідно відмовити.

Крім того, суд зазначає, що відповідачами було подано заяви про застосування строків позовної давності.

Оскільки суд, відмовляє в задоволенні позовних вимог, то така заява судом не розглядається.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст. 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрщеббуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.09.2022

Суддя А.В. Яковенко