ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 Справа № 917/589/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ореховської О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромімпорт" вул. Академіка Богомольця,7/14, пр.182, м.Київ, 01024;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" вул.Небесної Сотні 9/17, м.Полтава, Полтавська область, 36000;

про стягнення 380 939,31 грн

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромімпорт" (далі - ТОВ "Техпромімпорт", позивач) звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 647/22 від 20.06.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (далі - ТОВ "Сервіс Ойл", відповідач) про стягнення 380 939,31грн за Договором поставки №810 від 08.07.2019, з яких: 300 000,00грн основний борг, 43 093,99грн пеня, 7 267,83грн 3% річних, 30 577,49грн інфляційні втрати.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару згідно Договору поставки № 810 від 08.07.2019.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20.06.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.06.2022 позовну заяву ТОВ "Техпромімпорт" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/589/22. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи. Також, зазначеною ухвалою було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема, було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Приймаючи до уваги, що Господарським судом Полтавської області з 15.06.2022 року тимчасово припинено відправку поштової кореспонденції ( акт від 22.06.2022 р. - а.с. 76) копія ухвали суду від 23.06.2022 про відкриття провадження у справі була вручена представнику позивача 05.07.2022 р. та представнику відповідача 18.08.2022 р. безпосередньо в приміщенні суду, що підтверджується їх підписами за зворотному боці цієї ухвали ( а.с. 74).

У 15 - ти денний строк з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (за вх. № 6101 від 02.09.202), в якому відповідач вказує на безпідставність позовних вимог та просить суд у позові відмовити повністю, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, які призвели до неможливості здійснення платежів відповідачем, засновником якого є резидент Республіки Білорусь.

09.09.2022 від позивача надійшли письмові пояснення по справі (вх. №6341 ), в яких позивач зазначає, що не має наміру подавати до суду відповідь на відзив, так як відповідач не спростував позовні вимоги, просить суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені ним у позові.

Відповідно до ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

08.07.2019 між ТОВ "Техпромімпорт" (позивач, за договором - Постачальник) та ТОВ "Сервіс Ойл" (відповідач, за договором - Покупець) укладено Договір поставки № 810 (далі - Договір) (а.с. 30-39).

Умовами зазначеного Договору сторони узгодили, зокрема, наступне:

- Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупцю Товар згідно зі Специфікаціями до Договору, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і своєчасно оплатити, цей Товар (п. 1.1. Договору);

- Найменування, асортимент, кількість і ціна Товару вказуються в Специфікаціях до Договору. Специфікації підписуються обома Сторонами за цим Договором і є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору);

- Факт поставки Товару підтверджується належним чином оформленими і підписаними обома Сторонами документами (товарно-транспортні накладні, витратні накладні). У разі доставки Товару Покупцю із залученням перевізника, Постачальник оформляє товарно-транспортну накладну в 4-х примірниках. Перший примірник товаротранспортної накладної залишається у Постачальника, другий - передається водієм (експедитором) Покупцю, третій і четвертий примірники, засвідчені підписом уповноваженого представника Покупця (у разі потреби і печаткою або штампом Покупця), передаються Покупцем перевізнику (п. 1.3. Договору);

- Постачальник зобов`язаний поставити Товар, що суворо відповідає найменуванням, асортименту, іншим вимогам, чітко визначеним у Специфікаціях до Договору , а також повністю відповідає вимогам, вказаним у паспортах, сертифікатах, що супроводжують Товар, або інших документах, що підтверджують якість Товару (п. 2.2. Договору);

- Ціна Товару розраховується на умовах поставки, вказаних у специфікаціях до цього Договору, і вказується в українських гривнах (п.3.1. Договору);

- Загальна сума Договору визначається сумами усіх специфікацій до цього Договору, підписаних обома сторонами (п. 3.2. Договору);

- Покупець здійснює оплату за поставлену партію Товару згідно з умовами, визначеними в специфікаціях до цього Договору (п. 4.2. Договору).

- Товар постачається автомобільним транспортом на умовах, вказаних у специфікаціях. Вантажоодержувачем є ТОВ "Сервіс Ойл" (п. 5.1. Договору);

- Строк поставки Товару: вказується Сторонами у відповідній специфікації (п. 5.2. Договору);

- Дата поставки Товару: дата отримання Товару Покупцем і підписання сторонами відповідної витратної накладної на Товар (п. 5.3. Договору);

- Перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця відбувається з моменту передачі Товару Покупцю за витратною накладною (п. 5.4. Договору);

- Разом з Товаром Постачальник зобов`язаний надати оригінали таких документів: витратна накладна; рахунок-фактура; товарно-транспортна накладна; паспорт якості, виданий заводом-виробником; сертифікат відповідності; інші документи, що підтверджують якість Товару (за необхідності) (п. 5.6. Договору);

- За прострочення виконання зобов"язань з оплати Товару Постачальник має право вимагати від покупця сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення оплати (п. 10.5. Договору).

- Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, а в частині гарантійних зобов"язань - до закінчення строку їх виконання. У разі відсутності письмової заяви однієї зі сторін про припинення дії цього Договору, поданої до моменту припинення дії Договору, останній вважається продовженим на один календарний рік. Кількість разів продовження дії цього Договору є необмеженою (п. .12.1. Договору).

Відповідно до умов Договору поставки № 810 від 08.07.2019 Сторонами було підписано Специфікацію № 6 від 28.07.2021 до цього Договору, яка є його невід`ємною частиною (а.с. 37-39). В зазначеній Специфікації сторони визначили найменування товару, його кількість, ціну, а також умови оплати та поставки товару.

Загальна вартість Товару, згідно зазначеної Специфікації, становить 803 766,00грн.

Строк поставки: 75 календарних днів з дати підписання поточної Специфікації з правом дострокової поставки (строк виготовлення 60 календарних днів) (п. 1. Специфікації).

Умови оплати - оплата за фактом поставки протягом 15-ти банківських днів з дати поставки (п. 2. Специфікації).

Умови поставки - DDP( Інкотермс 2010) - склад Покупця (м. Полтава, вул. Серьогіна, 3а, ТОВ "Сервіс Ойл" (п. 3. Специфікації).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар згідно Специфікації № 6 на загальну суму 803 766,00грн, що підтверджується видатковою накладною № 14 від 15.09.2021 (а.с. 42) та товарно-транспортною накладною № Р-14 від 15.09.2021 (а.с. 40-41), а також виставив відповідачу рахунок на оплату товару за № 13 від 15.09.2021 на зазначену суму.

В порушення взятих на себе договірних зобов`язань відповідач оплату товару здійснив частково, перерахувавши на рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 453 766,00грн за наступними платіжними дорученнями: № 33855 від 26.10.2021 на суму 53 766,00грн, № 35074 від 29.11.2021 на суму 50 000,00грн, № 35750 від 24.12.2021 на суму 250 000,00грн, № 37287 від 23.02.2022 на суму 100 000,00грн (а.с. 44, 45, 46, 46, 47).

Також , позивач зазначає, що на день поставки Товару за Специфікацію № 6 від 28.07.2021, за іншою поставкою Товарів відповідач мав переплату в сумі 50 000,00 грн за рахунком № 3 від 16.02.2021 та платіжним дорученням № 32329 від 25.08.2021. Вказана переплата згідно листа відповідача № 14/535 від 06.06.2022 в сумі 50 000,00 грн була зарахована позивачем в рахунок сплати відповідачем товару за Специфікацію № 6 від 28.07.2021 (а.с. 48-50). Відтак, в цілому за Специфікацію № 6 від 28.07.2021 відповідач сплатив 503 766,00 грн.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за поставлений товар станом на дату подачі позову становить 300 000,00грн.

У зв`язку з наявною заборгованістю за поставлений товар, позивач направив на адресу відповідача претензію за № 1 від 06.06.2022 про сплату заборгованості у розмірі 300 000,00грн (а.с. 51-53).

У відповіді на претензію за № 14/541 від 13.06.2022 відповідач повідомив, що до неможливості виконання відповідачем зобов"язань за договором призвели форс - мажорні обставини, пов`язані із війною в Україні, зокрема, неможливість здійснення платежів відповідачем, засновником якого є резидент Республіки Білорусь. Також відповідач зазначив, що виконає свої зобов"язання за договором по закінченню форм-мажорних обставин (а.с. 54-55).

Позивач у позовній заяві не погоджується з наявністю форс-мажорних обставин, посилаюсь зокрема, на той факт, що строк виконання відповідачем зобов"язань по Договору по оплаті товару настав до початку війни в Україні, тобто у час коли не існувало жодних обмежень для проведення відповідачем розрахунку за товар.

Пунктом 10.5 Договору, сторони погодили, що за прострочення виконання зобов"язань з оплати Товару Постачальник має право вимагати від покупця сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення оплати.

Оскільки сума заборгованості за поставлений товар відповідачем у повному обсязі сплачена не була, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 300 000,00грн заборгованості за Договором, 43 093,99грн пені, 7 267,83грн 3% річних та 30 577,49грн інфляційних втрат (розрахунок суми позовних вимог - а.с.16-19).

Відповідач у відзиві позов позовні вимоги заперечує, посилаючись на наступні обставини.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" з 05:30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.

Листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сил через військову агресію російської федерації проти України). Зазначені обставини діють з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними і невідворотними (т. 2 а. с. 15).

Пунктом 15 постанови Правління Національного банку України "Про роботу банківської системи в період воєнного стану" № 18 від 24.02.2022 зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів держави, що здійснила збройну агресію проти України.

Пунктом 5 постанови Правління Національного банку України "Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18" пункт 15 викладено в такій редакції: "Зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, крім переказу коштів (за виключенням коштів у російських рублях та білоруських рублях) з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил У країни та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України".

Пунктом 6 постанови Правління Національного банку України № 44 від 08.03.2022 "Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18", пункт 15 викладено в такій редакції: "Зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, за винятком здійснення на території України: 1) переказу коштів з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів; 2) соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.12.2021, засновником ТОВ "Сервіс Ойл" було ВАТ "Пуховичинафтопродукт", зареєстроване за адресою: Республіка Білорусь, Мінська область, Пуховицький район, м. Мар`їна Горка, вул. Октябрська, 62 (т. 2 а. с. 16-21).

Відповідач зазначає, що розділ 9 Договору передбачає звільнення від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов"язань за Договором у разі настання форс-мажорних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України " Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму; диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У відзиві на позов, відповідач стверджує, що він не мав можливості виконати свої зобов`язання за Договором № 810, у зв`язку з форс-мажорними обставинами, а саме:

- введенням на території України воєнного стану; ,

- забороною правлінням НБУ здійснювати банкам видаткові операції за рахунками резидентів Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Республіки Білорусь,

Відповідач вказує , що він не має наміру ухилятися від виконання Договору № 810 і підтверджує виконання позивачем своїх зобов`язань за цим Договором на суму 300 000,00 грн., що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною на поставку товару, яка має бути оплачена ТОВ "Сервіс Ойл" у строки встановлені договором та чинним законодавством України.

Також відповідач зазначає, що він намагався перерахувати на рахунок позивача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за Договором № 810, але платіж був відхилений, у зв`язку з обмеженнями введеними Правлінням НБУ "Про роботи банківської системи в період воєнного стану" № 18 від 24.02.2022 р., зі змінами.

З врахуванням цього, відповідач вважає, що поданий позивачем позов є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Позивач у письмових пояснення (вх. № 6341 від 09.09.2022) зазначає, зокрема, що за умовами Договору строк виконання зобов`язань відповідача настав до початку війни в Україні. За загальним правилом наявність форс-мажорних обставин не звільняють від обов`язку щодо виконання зобов`язання. Відповідач не зазнав дії форс-мажорних обставин за Договором. Якщо відповідач дійсно визнаний в установленому порядку та відповідно до закону особою, яка пов`язана із країною агресором, то така особа не може посилатися на дію форс-мажору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (Товари), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог ст. 712 ЦК України, - за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Судом враховано, що згідно п. 2 Специфікації оплата товару здійснюється за фактом поставки протягом 15-ти банківських днів з дати поставки.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 803 766,00грн, що підтверджується видатковою накладною № 14 від 15.09.2021 (а.с. 42) та товарно-транспортною накладною № Р-14 від 15.09.2021 (а.с. 40-41).

Суд встановив, що строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач оплату товару здійснив частково. За розрахунком позивача заборгованість відповідача за поставлений товар станом на дату подачі позову становить 300 000,00грн.

Відповідач у відзиві по позов підтверджує факт наявності заборгованості перед позивачем по Договору в сумі 300 000,00грн.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що він не мав змоги виконати свої зобов`язання з оплати заборгованості у зв`язку із форс-мажорними обставинами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Договірні зобов`язання мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається.

Згідно ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" N 64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан.

Загальним офіційним листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14, 14-1 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, підтвердивши, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Крім цього, судом встановлено, що станом на 06.12.2021 засновником ТОВ "Сервіс Ойл" було ВАТ "Пуховичинафтопродукт", зареєстроване в Республіці Білорусь. Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Сервіс Ойл" від 06.12.2021 (а.с. 84-89).

Пунктом 15 постанови Правління Національного банку України "Про роботу банківської системи в період воєнного стану" № 18 від 24.02.2022 зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів держави, що здійснила збройну агресію проти України.

Пунктом 5 постанови Правління Національного банку України "Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18" пункт 15 викладено в такій редакції: "Зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, крім переказу коштів (за виключенням коштів у російських рублях та білоруських рублях) з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил У країни та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України".

Пунктом 6 постанови Правління Національного банку України № 44 від 08.03.2022 "Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18", пункт 15 викладено в такій редакції: "Зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, за винятком здійснення на території України: 1) переказу коштів з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів; 2) соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів".

Разом з тим, суд зазначає, заборгованість відповідача виникла ще до початку війни в Україні. Так відповідно до 5.3 Договору датою поставки товару є дата отримання Товару Покупцем і підписання сторонами відповідної витратної накладної на Товар (п. 5.3. Договору). Згідно п. 2 Специфікації № 6 оплата товару здійснюється за фактом поставки протягом 15-ти банківських днів з дати поставки.

Поставка товару позивачем була здійснена 15.09.2021 (видаткова накладна № 14 від 15.09.2021), а отже кінцевим строком оплати товару є 06.10.2022.

Таким чином, строк виконання зобов"язань по оплаті товару настав більше ніж за 4 (чотири) місяці до початку війни в Україні, а відтак у відповідача було достатньо часу для проведення розрахунку.

Крім цього, суд зауважує, що відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від самого зобов`язання. До того ж позивач не нараховує пеню за період з моменту виникнення форс-мажорних обставин - з 24.02.2022.

Таким чином, посилання відповідачем на настання форс-мажорних обставин, як на підставу у відмові в задоволенні позову, є необгрунтованим.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 300 000,0грн є обґрунтованими, підтвердженими належними та достатніми доказами, а отже підлягають задоволенню.

Згідно з позовною заявою, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача:

3% річних за загальний період з 07.10.2021 до 23.02.2022 у розмірі 7 267,83 грн.

інфляційні втрати за загальний період з жовтня 2021 по лютий 2022 у розмірі 30 577,49 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період з 07.10.2021 по 23.02.2022 у розмірі 43 093,99грн.

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Відповідно до п. 10.5. Договору за прострочення виконання зобов"язань з оплати Товару Постачальник має право вимагати від покупця сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення оплати.

Факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань з оплати вартості виконаних робіт та наданих послуг підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Суд встановив, що дії відповідача є порушенням умов Договору що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 ЦК України та для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до п. 10.5. Договору.

Відповідач заперечень щодо сум здійснених позивачем нарахувань суду не надав.

Перевіривши розрахунки позивача в частині нарахування інфляційних втрат, суд встановив, що розраховані позивачем розміри не перевищують розрахованих судом сум, у зв`язку з чим вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 30 577,49грн за порушення грошових зобов`язань за договором підлягають задоволенню у повному обсязі.

При перевірці наданого заявником розрахунку в частині нарахування 3% та пені суд встановив, що сума зазначених нарахувань є завищеною у зв"язку з тим, що позивачем при здійсненні обрахувань до розрахунку помилково включено дати часткового погашення боргу.

Здійснивши перерахунок 3% та пені (в межах періоду зазначеного заявником, з врахування здійснених відповідачем проплат) суд дійшов до висновку, що за вказаний період сума 3% річних становить 7 045,61грн та сума пені - 41 759,35грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних та пені суд у позові відмовляє.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 300 000,00грн основного боргу, 30 577,49грн інфляційних втрат, 7 045,61грн 3% річних та 41 759,35грн пені обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню, в іншій частині - позов задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 126 Господарського кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У позовній заяві позивачем заявлено до стягнення з відповідача 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем до позовної заяви додані належним чином засвідчені копія ордера на надання правничої (правової) допомоги серія ВІ № 1093033 від 15.06.2022 (а.с. 8); копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 375 (а.с. 9); копія Договору про надання правової допомоги № 375/ТПІ від 03.06.2022, укладеного між ТОВ "Техпромімпорт" та Адвокатським об`єднанням "Андрія Оніщенка", предметом якого є надання адвокатським об`єднанням правової допомоги клієнту (а.с. 59-62); копія Додаткової угоди № 1 від 03.06.2022 за договором про надання правничої допомоги (а.с. 63); копія Розрахунку вартості № 1 робіт (надання послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги по справі (а.с. 64-65); рахунку на оплату № 1 від 06.06.2022 (а.с. 66); копія платіжного доручення № 567 від 16.06.2022 на суму 25 000,00грн (а.с. 67); копія виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Адвокатського об`єднання "Андрія Оніщенка" (а.с. 68-69); копія витягу з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с. 70).

Відповідно до п.1.1. Договору про надання правової допомоги № 375/ТПІ від 03.06.2022, укладеного між ТОВ "Техпромімпорт" та Адвокатським об`єднанням "Андрія Оніщенка, останнє приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу (правову) в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

У Додатковій угоді № 1 від 03.06.2022 за договором про надання правничої допомоги, сторони домовилися, що Адвокатське об`єднання приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо питання стягнення з ТОВ "Сервіс Ойл" боргу та штрафних санкцій за Договором поставки № 810 від 08.07.2019, а саме скласти і підгодовувати позовну заяву до суду згідно законодавства та забезпечувати представництво - участь адвоката у розгляді справи в господарському суді. Для надання правової допомоги Клієнту, Адвокатське об`єднання призначило адвоката Оніщенка Андрія Юрійовича. Сторони погодили, що загальна вартість послуг з правничої допомоги адвоката по справі не може перевищувати 25 000,00грн.

В Розрахунку вартості № 1 робіт (надання послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги по справі (а.с. 64-65) сторони визначили детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а саме:

Складання: позовної заяви, розрахунку позовних вимог, попереднього (орієнтованого) розрахунку, суми судових витрат згідно законодавства 17 367,00грн;

Підготовка копій відповідних документів до позовної заяви (2 комплекти) - 2 481,00;

Представництво інтересів позивача в суді (за весь час ведення справи в суді 1 інстанції) 6 500,00грн

В п. 6 Розрахунку сторони визначили, що цей розрахунок є Актом виконаних робіт.

За платіжним дорученням № 567 від 16.06.2022 загальна вартість послуг з правничої допомоги адвоката у розмірі 25 000,00грн була перерахована позивачем на рахунок Адвокатського об`єднання "Андрія Оніщенка".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В силу приписів ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, сторона може заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в разі неспівмірності відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач жодних заперечень стосовно розміру заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надав.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги те, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та сума таких витрат підтверджується матеріалами справи, вони є співрозмірними щодо ціни позову, ступеня складності спору та витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги, а також враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд приходить до висновку про необхідність розподілу судових витрат виходячи з суми сплачених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що заявлений позивачем позов в межах даної справи задоволено частково, на загальну суму 379 382,45грн, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 897,83грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Керуючись ст. ст. 129, 130, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (вул.Небесної Сотні 9/17, м.Полтава, Полтавська область, 36000; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромімпорт" (вул. Академіка Богомольця,7/14, пр.182, м.Київ, 01024; ) 300 000,00грн основного боргу, 30 577,49грн інфляційних втрат, 7 045,61грн 3% річних та 41 759,35грн пені, 24 897,83грн витрат на професійну правничу допомогу, 5 690,65 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 14.09.2022

Суддя О.О. Ореховська