ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. Справа№ 910/13514/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Буравльова С.І.

Секретар судового засідання Денисевич К.Ю.

Представники сторін:

позивач : Савенко Є.Ю., довіреність від 01.07.2022

відповідач : Пушанко І.О., довіреність від 20.09.2021 №01/01/07-800/д

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост»

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 (повний текст складено 04.01.2022)

у справі №910/13514/21 (суддя - Павленко Є.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про визнання недійсним рішення загальних зборів,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" (далі - Фонд) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - Товариство) про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів відповідача, оформленого пунктом 13 протоколу загальних зборів акціонерів останнього від 18 травня 2021 року № 31.

Вимоги позову направлені на відновлення порушеного відповідачем права позивача на управління ПАТ "Укрнафта" і права на отримання дивідендів.

Позивач указував, що рішення загальних зборів акціонерів , яким передбачено не нараховувати дивіденди у зв`язку з неприйняттям Товариством рішення про таку виплату до 1 травня 2021 рок , а прибуток розподілити відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» , суперечить ч. 4 ст. 13 , ст.. 41 Конституції України і фактично нівелює можливість Позивача, як акціонера , вплинути на порядок розподілу прибутку ПАТ "Укрнафта" , адже такий розподіл імперативно регулюється частиною 2 статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» . У зв`язку з цим, позивач просив суд надати оцінку положенням норми ст.. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» і застосувати при цьому частину 4 ст. 13 та ст.. 41 Конституції України як норми прямої дії.

На думку позивача, застосування зборами в оскаржуваному рішенні згаданої норми Закону порушує корпоративне право позивача на управління діяльністю товариства та неправомірно втручається у право власності позивача на акції в статутному капіталі ПАТ "Укрнафта" .

Позивач вважав , що норми ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» суперечать Конституції України, тож суд першої інстанції по аналогії з висновками Конституційного суду України , наданими від 22.07.2020 р. у справі № 3- 313/2019 мав не застосовувати норми закону, які суперечать Конституції , і звернутися в порядку ч. 6 ст. 11 ГПК України до Верховного Суду для внесення подання до Конституційного Суду України щодо конституційності ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» , а рішення загальних зборів ПАТ "Укрнафта" визнати недійсним.

Спираючись на частину 1 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до якої виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів , а умови виплати дивідендів мають бути однаковими для всіх власників акцій одного типу та класу , позивач указував на дискримінаційній характер прийнятого загальними зборами рішення відносно нього та інших приватних акціонерів , оскільки чистий прибуток спрямовується до державного бюджету, що має наслідком отримання дивідендів тільки одним, мажоритарним акціонером - АТ «НАК «Нафтогаз України» , тоді як інші міноритарні акціонери права на дивіденди позбавлені через відсутність механізму реалізації норми частини 2 статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову повністю.

28.01.2022 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 передані на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Буравльов С.І., Руденко М.А.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/923/22 від 11.02.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із перебуванням судді Руденко М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2022, у зв`язку із перебуванням судді Руденко М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, для розгляду справи № 910/13514/21 сформовано колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Буравльов С.І., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13514/21; відкладено вирішення питання про подальший рух апеляційної скарги Акціонерного товариства «Закритий недивеостфікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 910/13514/21 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

24.05.2022 на виконання ухвали до Північного апеляційного господарського суду надійшли з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13514/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Закритий недивеостфікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі №910/13514/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 29.06.2022.

29.06.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 910/13514/21 на іншу дату.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 в судовому засіданні, яке відбулось за участю представників обох сторін, було оголошено перерву до 20.07.2022.

В судовому засіданні 20.07.2022 були присутні представники учасників судового процесу, які надали пояснення по суті обставин спору.

В судовому засіданні 20.07.2022 було оголошено перерву в апеляційному розгляді справи № 910/13514/21 до 10.08.2022 до 15:00 год .

У засіданні 10.08.2022 прийнято постанову .

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відхиляючи доводи позову, місцевий господарський суд виходив з того, що реалізація акціонерами права на отримання дивідендів за простими акціями можлива лише в разі прийняття рішення загальними зборами акціонерів про їх виплату. Прийняття такого рішення є виключною компетенцією загальних зборів.

Натомість господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати учаснику частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів , або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням. Якщо загальні збори прийняли рішення не розподіляти прибуток товариства та/або не виплачувати дивіденди, суд не може підміняти вищий орган управління товариства і втручатися у господарську діяльність товариства, у тому числі шляхом визнання недійсним такого рішення в судовому порядку за позовом акціонера - власника простих акцій.

За висновком суду першої інстанції, право позивача на отримання дивідендів, якщо при цьому ним не наводиться інших обставин, які б свідчили про наявність порушень порядку та процедури прийняття оскаржуваного рішення, або будь-яких інших підстав, встановлених статтею 50 Закону України "Про акціонерні товариства" , для визнання його недійсним, не підлягає захисту шляхом визнання рішення загальних зборів недійсним, якщо збори рішення про їх виплату не приймали.

Не погодившись із висновками місцевого господарського суду, Фонд подав апеляційну скаргу,у якій зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи позивача про те, що оскаржуване рішення, яке прийнято у зв`язку із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021» та на його виконання, порушує право позивача як акціонерів на управління Товариством і вільного розподілу прибутку , адже установлює таку модель поведінки для акціонерів , яку вони не в змозі усунути без ризику несення установлених публічним законом санкцій .

Апелянт указував, що аналогічний випадок обмеження волі акціонерів на розпорядження чистим прибутком господарського товариства імперативними нормами публічного права розглядав Конституційний Суд у справі 3-31/2019 (7438/19) від 22.07.2020. У згаданій справі Конституційним Судом зроблено висновок, що на право власника частки у статутному капіталі господарської організації на участь в її управлінні, яке є складовою корпоративного права, поширюються гарантії, передбачені частиною четвертою статті 14 та статтею 41 Конституції України, а захищеність вказаного права на конституційному рівні означає втручання у таке право, яке допускається лише у виняткових випадках з метою суспільної необхідності виключно на підставі закону та з дотриманням засад справедливості та пропорційності.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство вказувало, що Позивач участі у загальних зборах акціонерів, які відбулися 18.05.2021 року, не брав, проте оскаржує прийняті на них рішення з посиланням на те,що такі порушують його немайнове право на управління акціонерним товариством. Відповідач погодився з доводами Позивача, що зміст ч. 2 ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» вочевидь йде у розріз з приписами ч. 4 ст. 13 та ст. 41 Конституції України, що може мати наслідком визнання такої норми неконституційною, оскільки механік, який полягає в обов`язковому спрямовуванні частини чистого прибутку до державного бюджету у розмірі на менше 90 відсотків до 1 липня року,що настає за звітним, без волевиявлення учасників господарської організації, обмежує їх корпоративні прав, у тому числі у праві на участь в управлінні господарською організацією. Так само відповідач вважає справедливими твердження апелянта у дискримінаційності рішення загальних зборів акціонерів, адже воно передбачає надання переваг державі порівняно з іншими учасниками( акціонарами) ПАТ «Укрнафта» .

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

18 травня 2021 року відбулися загальні збори акціонерів Товариства, скликані відповідно до рішення його наглядової ради від 25 березня 2021 року.

Прийняті загальними зборами акціонерів Товариства рішення були оформлені протоколом № 31, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

За результатами цих загальних зборів вирішено, зокрема, питання № 13 порядку денного: "Розподіл прибутку і збитків Товариства за підсумками 2020 року. Прийняття рішення про виплату дивідендів та затвердження розміру річних дивідендів Товариства", яке оскаржується позивачем у даному судовому провадженні.

По питанню № 13 порядку денного загальними зборами простою більшістю голосів акціонерів, що склала 99,963 % від кворуму, прийнято рішення: "Оскільки Товариством не прийнято рішення про виплату дивідендів до 1 травня 2021 року, дивіденди не нараховувати, прибуток розподілити відповідно до вимог статті 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

З наведеним рішенням загальних зборів Товариства Фонд, який є акціонером з кількістю акцій 120 штук, що складає 0,0002 % статутного капіталу згідно з виписками депозитарної установи ТОВ "АРТ-Капітал Кастоді", про стан рахунку в цінних паперах станом на 12 травня 2021 року, 18 травня 2018 року та 16 серпня 2021 року, не погодився.

Фонд обґрунтував недійсність рішення тим, що воно є дискримінаційним, порушує корпоративні права позивача на управління Товариством та на отримання частини чистого прибутку Товариства, а також суперечить положенням частини 4 статті 13, статті 41 Конституції України.

На думку апелянта, управління господарською організацією полягає у необмежному праві її учасників приймати рішення про вільний розподіл прибутку від результатів господарської діяльності господарського товариства.

При цьому в силу статті 25 статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: участь в управлінні акціонерним товариством; отримання дивідендів; отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Колегія суддів при вирішенні спору враховує , що за змістом ч. 1 статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори акціонерного товариства вправі приймати рішення з будь-якого якого питання діяльності товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції наглядової ради законом або статутом.

Такі повноваження загальних зборів засновані на тому, що власник частки у статутному капіталі (акціонер) безумовно має право впливати на всі питання діяльності компанії.

Проте не менш важливим є спосіб здійснення такого впливу.

У публічному акціонерному товаристві акціонерами обирається професійна наглядова рада, яка здійснює представницькі функції акціонерів і функції контролю за виконавчим органом товариства. Члени наглядової ради, включаючи незалежного члена наглядової ради (незалежного директора ), беруть на себе зобов`язання як перед товариством, так і перед акціонерами , шляхом прийняття рішень, і в силу цього володіють певною свободою у їх прийнятті та виконанні.

При цьому Закон про акціонерні товариства не наділяє акціонера правом приймати рішення з питань, які перебувають у компетенції наглядової ради. Єдиний спосіб впливу, який має акціонер на члена наглядової ради, є його заміна , якщо рішення чи дії такого члена акціонер вважає неприпустимими .

Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 33 , ст.ст 51-55 Закону України "Про акціонерні товариства" .

Відповідно до ч. 8 статті 53 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонери та член наглядової ради, який є їхнім представником , несуть солідарну відповідальність за відшкодування збитків, завданих акціонерному товариству таким членом наглядової ради.

З наявного у справі протоколу № 31 загальних зборів акціонерів ПАТ ПАТ «Укрнафта» судом апеляційної інстанції установлено, що проекти рішень за порядком денним загальних зборів акціонерів були затверджені рішенням наглядової ради і запропоновані нею загальним зборам акціонерів для голосування.

Так , відповідно до пункту 12 порядку денного «Розподіл прибутку і збитків Товариства за підсумками 2019 року», наглядовою радою Товариства був затверджений протоколом № 3/21 від 25.03.2021 року і запропонований загальним зборам лише один проект рішення, тоді як щодо питання 13 порядку денного « Розподіл прибутку і збитків Товариства за підсумками 2020року . Прийняття рішення про виплату дивідендів та затвердження розміру річних дивідендів Товариства» наглядовою радою а були затверджені і винесені на голосування акціонерів два проекти рішення, які голосувалися відповідно, бюлетенями № 13 та № 14.

Так, перший із запропонованих Наглядовою радою проектів рішення, голосування за яким проводилося бюлетенем № 13, передбачав наступне : « У зв`язку з наявністю непокритого збитку за даними річної фінансової звітності Товариства за 2020 рік, підтвердженої аудиторським висновком, дивіденди не нараховувати . Весь чистий прибуток Товариства за 2020 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком, спрямувати на покриття накопиченого збитку».

«Проти» цього проекту рішення висловилося акціонери, які володіли 27 184 33 голосів, що становило 52, 683 % від кворуму , тоді як « за» нього - 0 голосів, тож рішення не було прийнято.

Другий запропонований і затверджений Наглядовою радою проект рішення, голосування за яким проводилося бюлетенем № 14, передбачав таку редакцію: «оскільки Товариством не прийнято рішення про виплату дивідендів до 1 травня 2021 року, дивіденди не нараховувати, прибуток розподілити відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Проти цього рішення при голосуванні висловилися акціонери, які мали 17 910 голосів , що становило 0,035 % від кворуму , «за» - 51 580 695 голосів, що становило 99,963 % від кворуму. Утрималися акціонери, які сукупно мали 52 голоси, кількість акціонерів за бюлетенями, які визнані недійсними становило 1000 голосів ( 0,002 % від кворуму), тож рішення було прийнято у запропонованій наглядовою радою редакції.

Таким чином, загальні збори акціонерів, до виключної компетенції яких належить розподіл прибутку товариства, але у яких позивач участі не брав, вирішили розподілити прибуток товариства у спосіб, запропонований Наглядовою радою, - відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» .

Мотиви, з яких Наглядова рада запропонувала той чи інший проект рішення, з яким погодилися акціонери, не є предметом судового дослідження при вирішенні судом спору про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів.

Суд апеляційної інстанції також вважає недоречними доводи позивача про дискримінаційний характер рішення загальних зборів акціонерів.

Акціонер, якому належить 120 шт. простих іменних акцій, що становить 0,0002 % статутного капіталу АТ, не вправі спиратися на дискрімінаційність прийнятого більшістю акціонерів рішення, адже основним принципом управління акціонерним товариством при кількості його акціонерів більше як 1 є підпорядкування волі меньшості волі більшості .

Отже, позивач не навів переконливих доводів на те, що застосування зборами в оскаржуваному рішенні згадки про норми Закону про «Про Державний бюджет України на 2021 рік» порушує корпоративне право позивача на управління діяльністю товариства, або спричинило неправомірне втручання у право власності позивача на акції в статутному капіталі ПАТ "Укрнафта".

Відхиляючи за неспроможністю доводи апелянта про незаконність та неповноту висновків суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом у тому, що саме Закон України "Про акціонерні товариства" містить спеціальні норми, які встановлюють спосіб та порядок здійснення акціонерами управління таким товариством, і цих положень достатньо для захисту прав чи інтересів акціонера, тоді як визнання недійсним оскарженого позивачем рішення загальних зборів акціонерів не здатне задовольнити інтерес акціонера в отриманні дивідендів.

Та обставина, що відповідач фактично погодився з доводами апелянта, не має процесуального значення для розгляду апеляційної скарги.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанціїнеспроможними .

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі №910/13514/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі №910/13514/21залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13514/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.09.2022.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.І. Буравльов