номер провадження справи 24/54/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 Справа № 908/802/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали справи № 908/802/22

за позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС (вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 20474912)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (просп. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789)

про стягнення 99744,35 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо про стягнення страхового відшкодування в сумі 99744,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між позивачем (Страховик) та ТОВ «Енерготехнолоджі» в особі ОСОБА_1 (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 21737а1да від 23.02.2021, яким застраховано транспортний засіб Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 . 26.07.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 та транспортного засобу МАЗ, д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Відповідно до Постанови Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська по справі 204/6103/21 від 16.08.2021 ОСОБА_2 визнано винним у ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАЗ, д/н НОМЕР_2 на момент ДТП була застраховано у відповідача згідно полісу № ЕР205086643. За умовами договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування за відновлювальний ремонт забезпеченого автомобіля в розмірі 99744,35 грн. та просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 99744,35 грн. Позов заявлено на підставі норм ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 12, 12 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», ст. ст. 993 Цивільного кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/802/22 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/54/22. Судове засідання для розгляду справи призначено на 22.06.2022.

15.06.2022 на електронну адресу суду від Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо надійшло клопотання № 1876 від 14.06.2022, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з веденням на території України воєнного стану до закінчення дії останнього, зобов`язати позивача направити на електронну адресу відповідача копії позовної заяви, поновити строк відповідачу для направлення відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 22.06.2022 відкладено розгляд справи на 13.07.2022.

Ухвалою суду від 13.07.2022 розгляд справи відкладений на 07.09.2022.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

З огляду на те, що представники сторін у судове засідання не з`явилися, судове засідання 07.09.2022 проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

У судовому засіданні 07.09.2022 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія АРКС (Страховик) та ТОВ «Енерготехнолоджі» в особі Погребняка Дмитра Олександровича (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 21737а1да від 23.02.2021, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У п. п. 18.1, 18.2 даного договору зазначено, що строк дії цього договору становить з 06.03.2021 по 05.03.2022.

26.07.2021 о 10:00, у місті Дніпро на проспекті Б. Хмельницького, буд. 141, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу МАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

27.07.2021 до позивача надійшла заява страхувальника про виплату страхового відшкодування за даним страховим випадком.

Згідно з ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

У ст. 9 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР Про страхування визначено, що страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Внаслідок ДТП забезпечений транспортний засіб отримав механічні пошкодження, які зафіксовано актом огляду від 27.07.2021.

Розмір матеріального збитку, завданого власнику забезпеченого транспортного засобу внаслідок його пошкодження при ДТП згідно з рахунком ТОВ Атлант М Дніпро №КС00008948 від 28.07.2021 склав 99744,3543667,00 грн.

Страховим актом №ARX2889827 від 03.09.2021 позивач визначив до виплати страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 99744,35 грн.

Виплату страхового відшкодування на суму 99744,35 грн. здійснено на користь ТОВ Атлант М Дніпро згідно платіжного доручення № 815273 від 06.09.2021.

За приписами ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься у ст. 27 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР Про страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У ст. 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Постановою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська по справі 204/6103/21 від 16.08.2021 водія транспортного засобу МАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована полісом відповідача № ЕР205086643 з лімітом відповідальності за майнову шкоду 130000,00 грн. та франшизою 0,00 грн.

На підставі вказаних обставин позивач направив відповідачу 09.11.2021 заяву вих. №0017814/ІНС.ЛОУ від 09.11.2021 на виплату страхового відшкодування в сумі 99744,35грн.

Відповідач залишив вимогу позивача без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно рахунку ТОВ Атлант М Дніпро №КС00008948 від 28.07.2021 вартість відновлювального ремонту забезпеченого транспортного засобу розрахована в розмірі 99744,35 грн.

У заяві на виплату страхового відшкодування позивач пред`явив відповідачу вимогу про виплату страхового відшкодування в розмірі 99744,35 грн.

За приписами пункту 36.2 статті 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 викладено правовий висновок про те, що згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

З виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з викладених висновків великої палати Верховного Суду та приписів законодавства, суд дійшов висновку, що порядок виплати страхового відшкодування, встановлений Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поширюється не тільки на страхувальника, але й на іншу особу, яка має право на виплату страхового відшкодування, в даному випадку на позивача, у тому числі щодо строків виплати страхового відшкодування та відповідальності за їх порушення.

Заяву позивача про виплату страхового відшкодування надіслано відповідачу 09.11.2021. Отже, відповідач не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування повинен був на підставі пункту 36.2 статті 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Згідно з п. 36.7 ст. 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач не надав доказів прийняття обґрунтованого рішення про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування та надання його позивачу у вставлений строк відповідно до п. 36.2 ст. 36, п.37.2 ст. 37 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

До суду позивач пред`явив вимогу про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 99744,35 грн. (франшиза відповідача - 0,00 грн.) та в межах ліміту відповідальності відповідача.

Відповідач не надав суду доказів виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 99744,35 грн. або обґрунтованих заперечень проти позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно пред`явив до стягнення з відповідача страхове відшкодування в розмірі 99744,35 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 99744,35 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 2481,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (просп. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС (вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 20474912) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 99744 (дев`яносто дев`ять тисяч сімсот сорок чотири) грн 35 коп. та витрати на сплату судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15.09.2022.

Суддя Т.А. Азізбекян