ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2022 р. Справа№ 925/676/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Денисевич К.Ю.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шевченка Володимира Федоровича на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.09.2021 у справі №925/676/21 (суддя Чевгуз О.В., повний текст складено - 01.10.2021) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Дніпро-Контакт" до Фізичної особи-підприємця Шевченка Володимира Федоровича про стягнення 367 837,91 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Дніпро-Контакт" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Шевченка Володимира Федоровича про стягнення заборгованості за договором поставки товару № 415 від 14.01.2019 у розмірі 367 837,91 грн, з яких: 312 523,28 грн - сума основного боргу, 17 564,64 грн - пеня, 15 626,16 грн - штраф, 17 890,47 грн - інфляційні втрати, 4 233,36 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити придбаний товар.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.09.2021 у справі №925/676/21 позов задоволено частково; провадження у справі в частині стягнення 20 000,00 грн основного боргу закрито; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шевченка Володимира Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Дніпро-Контакт" 282 523,28 грн основного боргу, 17 564,64 грн пені, 17 890,47 грн інфляційних втрат, 4 233,36 грн. 3 % річних, 15 626,16 грн штрафу, 5 517,57 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказане рішення в частині задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати вартості отриманого товару.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача розмір основної заборгованості 282 523,28 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки розмір основної заборгованості на час розгляду справи та ухвалення рішення становив 282 523,28 грн, то саме виходячи із вказаної суми слід здійснювати нарахування пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних, в свою чергу позивачем було здійснено нарахування на суму боргу у розмірі 312 523,28 грн.

Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, вказавши про невірність, здійсненого позивачем розрахунку інфляційних, задовольнив наведену вимогу повністю.

Окрім наведеного, скаржник зазначає, що початок строку нарахування пені було невірно визначено позивачем, а також вказує, що при розрахунку 3 % річних було неправильно визначено період прострочення та суми боргу за видатковими накладними № 3106 та № 3107, № 3558, № 3559 та № 3560, № 3746, № 3747, № 3748, № 3749, № 3750 та № 3751.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Так, позивачу ухвала суду про відкладення розгляду справи була направлена на електронну адресу.

Стосовно повідомлення апелянта слід зазначити, що ухвалу суду від 20.06.2022 про відкладення розгляду справи на 05.09.2022 було надіслано в електронному вигляді представнику апелянта в його електронний кабінет, що підтверджується відповідною довідкою від 01.07.2022.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від сторін до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Дніпро-Контакт" (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Шевченком Володимиром Федоровичем (Покупець) було укладено договір постачання № 415 від 14.01.2019 (також по тексту - Договір).

Відповідно до умов договору сторони взяли на себе такі зобов`язання:

- Позивач зобов`язався передати продукцію (далі - Товар), а Відповідач - прийняти та оплатити за поставлений Товар грошову суму, передбачену Договором (п. 1.1 Договору);

- асортимент товару, його кількість та ціна наведені у видаткових накладних, підписаних уповноваженими представниками сторін, що додаються до Договору та є його невід`ємною частиною (п. 1.2 Договору);

- постачання товару буде здійснюватись відповідно заявок Покупця (п. 3.1 Договору);

- після подачі заявки сторони письмово узгоджують асортимент, вартість та строк постачання товару (п. 3.2 Договору);

- постачання та транспортування товару за даним Договором виконується по узгодженому замовленню. По взаємній згоді сторін термін постачання, асортимент та засоби транспортування можуть бути скориговані (п. 3.3 Договору);

- датою постачання товару є день відправлення товару із складу Постачальника на склад Покупця, що супроводжується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін. Приймання товару по кількості та якості здійснюється Покупцем відповідно до вимог інструкцій (зі змінами та доповненнями) № П-6 від 15.06.1965р. та № П-7 від 25.04.1966р. (п. 3.5 Договору);

- розрахунки за товар проводяться між Постачальником і Покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування 100 % вартості товару на поточний рахунок Постачальника протягом 3-х календарних днів з дати отримання товару (п. 5.4 Договору);

- датою розрахунку вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 5.5 Договору);

- у випадку порушення Покупцем п. 5.4. Договору, він сплачує Постачальникові пеню у розмірі 0,5 % від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені проводиться до виконання зобов`язань по оплаті (п. 6.2 Договору);

- у разі постійного порушення Покупцем п. 5.4. Договору Постачальник має право відмовитися від виконання зобов`язань (п. 6.3 Договору);

- в разі невиконання п. 5.4. Договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф 5 % від вартості товару (п. 6.4 Договору);

- Договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2019 (п. 8.1 Договору);

- у випадку, якщо у сторін на момент закінчення терміну дії даного Договору залишаються невиконані чи не задоволені законні вимоги, дія даного Договору у відношенні таких зобов`язань продовжується до повного виконання всіх зобов`язань і задоволення всіх законних вимог (п. 8.2 Договору);

- якщо за 14 (чотирнадцять) днів до строку закінчення договору від жодної із сторін не поступило письмового повідомлення по розірвання Договору, Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний строк (п. 8.3 Договору);

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором. Товар був поставлений на склад Відповідача та прийнятий за видатковими накладними, підписаними відповідачем та скріпленими печатками: № 3106 та № 3107 від 26.08.2020, № 3347 та № 3348 від 16.09.2020, № 3558, № 3559 та № 3560 від 05.10.2020, № 3676 від 19.10.2020, № 3746, № 3747, № 3748, № 3749, № 3750 та № 3751 від 27.10.2020, № 4056 від 27.11.2020, № 4223 від 17.12.2020, № 4314 від 29.12.2020, № 4 від 11.01.2021, № 21 від 13.01.2021, № 65 та № 66 від 21.01.2021, № 75 від 26.01.2021, № 4392, № 4393, № 4394, № 4410 від 08.02.2021, № 4452 від 16.02.2021.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати товару у останнього утворився борг в розмірі 312 523,28 гривень., з вимогою про стягнення якого, а також нарахованих за його несплату, пені, штрафу, 3% річних та інфляційних, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем до суду першої інстанції було надано докази оплати частини боргу: платіжне доручення № 8532 від 21.05.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8537 від 24.05.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8584 від 01.06.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8550 від 07.06.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8566 від 09.06.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8585 від 10.06.2021 - 5 000,00 грн.

Враховуючи оплату частини боргу в сумі 10 000,00 грн боргу до моменту відкриття провадження у справі (31.05.2021), судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні вказаної частини вимоги.

Крім цього, оскільки предмет спору в частині стягнення 20 000,00 грн боргу припинив своє існування після звернення позивача з позовом до суду та відкриття провадження у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 20 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи наведене, сума основного боргу, яка була присуджена до стягнення рішенням суду першої інстанції з відповідача, склала 282 523,28 грн.

Апелянт (відповідач у справі) в апеляційній скарзі стягнення з нього суми основного боргу не оскаржує, проте зазначає про необґрунтованість нарахувань пені, штрафу, 3% річних та інфляційних, а тому враховуючи вимоги ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір № 415 від 14.01.2019 за своєю правовою природою є договором поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розрахунки за товар проводяться між Постачальником і Покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування 100 % вартості товару на поточний рахунок Постачальника протягом 3-х календарних днів з дати отримання товару (п. 5.4 Договору).

Відповідачем зобов`язання з оплати отриманого товару, виконувались неналежним чином, тобто з порушенням строків, встановлених договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стосовно доводів апелянта про те, що оскільки розмір основної заборгованості на час розгляду справи та ухвалення рішення становив 282 523,28 грн, то саме виходячи із вказаної суми слід здійснювати нарахування пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних, тоді як позивачем було здійснено нарахування на суму боргу у розмірі 312 523,28 грн., слід зазначити наступне.

Так, станом на момент складання позовної заяви розмір боргу відповідача перед позивачем становив 312 523,28 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків, підписаного обопільно сторонами.

Відповідач після подання позивачем позову оплатив частину боргу в загальному розмірі 30 000 грн. (платіжне доручення № 8532 від 21.05.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8537 від 24.05.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8584 від 01.06.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8550 від 07.06.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8566 від 09.06.2021 - 5 000,00 грн, платіжне доручення № 8585 від 10.06.2021 - 5 000,00 грн.).

Таким чином, вже після подання позивачем позову (18.05.2021) розмір заборгованості відповідача у зв`язку з її оплатою зменшився та станом на момент прийняття рішення становив 282 523,28 грн.

Враховуючи те, що станом на момент подання позовної заяви основна заборгованість складала 312 523,28 грн., а кінцевим періодом нарахування пені, штрафу, річних та інфляційних позивачем визначено 13.05.2021 та з огляду на оплату відповідачем частини заборгованості після подання позову, позивач обґрунтовано здійснив нарахування пені, штрафу, річних та інфляційних виходячи з суми боргу у розмірі 312 523,28 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У випадку порушення Покупцем п. 5.4. Договору, він сплачує Постачальникові пеню у розмірі 0,5 % від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені проводиться до виконання зобов`язань по оплаті (п. 6.2 Договору).

Розмір пені у заявленій позивачем сумі 17 564,64 грн було розраховано з урахуванням положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" за подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

У рішенні суду першої інстанції зазначено про здійснення перевірки розрахунку з урахуванням наведених вимог Закону та його правильність.

Судом апеляційної інстанції також здійснено перевірку та встановлено обґрунтованість заявленої суми пені.

Сторони погодили, що в разі невиконання п. 5.4. Договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф 5 % від вартості товару (п. 6.4 Договору).

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

З урахуванням того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 17 564,64 грн пені, 17 890,47 грн інфляційних втрат, 4 233,36 грн. 3 % річних, 15 626,16 грн штрафу.

Стосовно доводів скаржника про те, що суд першої інстанції, вказавши про невірність, здійсненого позивачем розрахунку інфляційних, задовольнив наведену вимогу повністю, слід зазначити наступне.

Так, місцевим господарським судом вимога про стягнення інфляційних була задоволена повністю, оскільки сума, що отримана судом в результаті перерахунку, виявилася більшою, аніж заявлена позивачем до стягнення, тому доводи скаржника в наведеній частині визнаються колегією суддів необґрунтованими.

Щодо посилань апелянта на те, що початок строку нарахування пені та 3 % річних було невірно визначено позивачем, слід зазначити, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні вказано про помилковість визначення позивачем початку деяких періодів прострочення виконання грошового зобов`язання (30.08.2020, 20.09.2020, 01.11.2020, 02.01.2021, 17.01.2021 - вихідні дні), оскільки відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Доводи апелянта про неправильність визначення сум боргу за видатковими накладними № 3106 та № 3107, № 3558, № 3559 та № 3560, № 3746, № 3747, № 3748, № 3749, № 3750 та № 3751 знайшли своє підтвердження частково.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем визначено загальну суму за трьома накладними: № 3558, № 3559 та № 3560 у розмірі 72 424, 85 грн., тоді як належною сумою є 72 420, 43 грн.

Разом з тим, за перерахунком суду, здійсненим з урахуванням вірних початку строку прострочення та суми накладних № 3558, № 3559 та № 3560, сума нарахувань виявилася більшою, аніж заявлена позивачем до стягнення, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шевченка Володимира Федоровича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 23.09.2021 у справі №925/676/21 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 14.09.2022 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук