ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.09.2022 Справа № 914/3740/21

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького», м. Львів, про грошові вимоги до боржника Приватного підприємства «Авіафінсервіс» в сумі 360500,00 грн.

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендгруп», с. Теребежі, Буський район, Львівська область

про: банкрутство Приватного підприємства «Авіафінсервіс» (пл. Князя Святослава, буд. 5, м. Львів, 79016; ідентифікаційний код 36670047)

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Когут Н.Р.

За участю представників:

від кредитора: не з`явився;

від ДПС України в особі ГУ ДПС у Львівській області: Підгайний О.І.;

від ТзОВ «НЬЮ СИСТЕМ АМ»: не з`явився;

від ТзОВ «Вог Трейд Ресурс»: не з`явився;

від ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Д.Галицького: Стасишин Т.В.

від боржника: не з`явився;

ліквідатор: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 22.12.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ПП «Авіафінсервіс», визнано вимоги кредитора ТзОВ «Лендгруп» в сумі 5188752,43 грн., визнано вимоги в сумі 1461669,25 грн. штрафних санкцій та пені (які не враховуються як підстава для відкриття провадження у справі про банкрутство), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ПП «Авіафінсервіс», введено процедуру розпорядження майном ПП «Авіафінсервіс», призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Плесканку О.В., постановлено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Авіафінсервіс».

Ухвалою суду від 09.12.2021 заяву ТзОВ «Лендгруп» про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Авіафінсервіс» прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 22.12.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ПП «Авіафінсервіс», визнано вимоги кредитора ТзОВ «Лендгруп» в сумі 5188752,43 грн., визнано вимоги в сумі 1461669,25 грн. штрафних санкцій та пені (які не враховуються як підстава для відкриття провадження у справі про банкрутство), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ПП «Авіафінсервіс», введено процедуру розпорядження майном ПП «Авіафінсервіс», призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Плесканку О.В., постановлено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Авіафінсервіс».

Ухвалою суду від 16.02.2022 клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Плесканки О.В. від 31.01.2022 за № 31-5/01/22 про припинення повноважень керівника боржника задоволено, постановлено припинити повноваження керівника ПП «Авіафінсервіс» Солодовника В.О., покладено на розпорядника майна арбітражного керуючого Плесканку О.В. виконання обов`язків керівника ПП «Авіафінсервіс» на період виконання повноважень розпорядника майна боржника, зобов`язано керівника ПП «Авіафінсервіс» Солодовника В.О. передати розпоряднику майна Плесканці О.В. бухгалтерську та іншу документацію ПП «Авіафінсервіс», його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

На розгляд Господарського суду Львівської області Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» подано заяву з вимогами до боржника Приватного підприємства «Авіафінсервіс» в сумі 360500,00 грн.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Д. Галицького» до боржника слід визнати, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із заяви про визнання кредиторських вимог, між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» (виконавець) та Приватним підприємством «Авіафінсервіс» (замовник) 03.03.2014 укладено договір по прийому, зберіганню, контролю якості та відпуску авіа палива № ОД/2014/03/03/1.

Заявник зазначає, що внаслідок порушення ПП «Авіафінсервіс» умов договору в частині зобов`язання щодо оплати вартості наданих за вказаним договором послуг ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького звернулося до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Львівської області від 24.10.2019 у справі № 914/1179/19 позов задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства Авіафінсервіс на користь Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького 346186,99 грн основного боргу, 6709,87 грн інфляційних нарахувань, 2275,55 грн 3% річних та 5327,59 грн судового збору, в задоволенні решти вимог відмовлено.

Господарським судом Львівської області 26.11.2019 видано наказ на примусове виконання вказаного рішення суду.

Отже, рішення Господарського суду Львівської області від 24.10.2019 у справі № 914/1179/19 набрало законної сили 26.11.2019.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. постановою від 27.12.2019 відкрито виконавче провадження № 60941507 про примусове стягнення з Приватного підприємства Авіафінсервіс на користь Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького 360500,00 грн.

Як стверджує заявник, вказане рішення суду в примусовому порядку не виконане, в матеріалах справи відсутні докази протилежного.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 910/6356/19).

Враховуючи, що у даній справі приймають участь ті ж самі сторони, факти встановлені у судовому рішенні Господарського суду Львівської області від 24.10.2019 у справі № 914/1179/19 є преюдиційними, а тому обставини щодо встановлення факту заборгованості по договору по прийому, зберіганню, контролю якості та відпуску авіа палива від 03.03.2014 № ОД/2014/03/03/1 у межах розгляду даної заяви з грошовими вимогами до боржника не потребують доказування.

Ліквідатор у повідомленні від 12.09.2022 за № 10/09-22 про результати розгляду кредиторських вимог визнає грошові вимоги Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького до боржника в сумі 360500,00 грн.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів (ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, дослідивши матеріали справи, заяву кредитора про визнання грошових вимог з долученими до неї документами, суд дійшов висновку, що грошові вимоги Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького слід визнати повністю. Також визнанню підлягає сплачений судовий збір в сумі 4962,00 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Грошові вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» (79000, м. Львів, Аеропорт ЦА, ідентифікаційний код: 33073442) визнати в сумі 365462,00 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Приватного підприємства «Авіафінсервіс» (ідентифікаційний код 36670047), з яких: 4962,00 грн. (судовий збір) перша черга; 360500,00 грн. (заборгованість) четверта черга.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 16.09.2022.

Суддя Артимович В.М.