ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"12" вересня 2022 р. Справа№ 16/165

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Андрієнка В.В.

Попікової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

представників сторін:

від ДУС: Любавська І.Р.,

від ПАТ «Київенерго»: не з`явились,

від ТОВ «Київенерго-Борг»: Костянчук С.П. (керівник),

від ДП «Санаторій «Конча-Заспа»: Дем`янчук Г.В.,

розглянувши апеляційну скаргу

Державного управління справами

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 (повний текст складено 02.02.2022)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ»

про заміну сторони її правонаступником

у справі № 16/165 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державного підприємства "Санаторій "Конча-Заспа"

про стягнення боргу 403 461,96 грн, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» (далі - ТОВ «Київенерго-Борг») звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну стягувача його правонаступником для виконання рішення господарського суду, у якій просило замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») його правонаступником - ТОВ «Київенерго-Борг».

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 заяву ТОВ "Київенерго-Борг" про заміну сторони її правонаступником у справі №16/165 задоволено. Замінено стягувача - ПАТ "Київенерго" на його правонаступника - ТОВ "Київенерго-Борг" за наказом Господарського суду міста Києва у справі №16/165 від 03.10.2011.

Господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх підстав для здійснення заміни ПАТ «Київенерго" на його правонаступника - ТОВ «Київенерго-Борг».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2022, Державне управління справами (далі - ДУС) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати повністю, у задоволенні заяви про заміну сторони її правонаступником відмовити.

ДУС вважає, що викладені у оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають встановленим обставинам справи. Крім того, оскаржувана ухвала містить докази порушення та неправильного застосування норм матеріального й процесуального права, що значно порушує права та охоронювані інтереси скаржника, а тому підлягає повному скасуванню.

Скаржник вказує, що наказ Господарського суду міста Києва від 03.10.2011 у справі №16/165 був виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2011 у цій справі, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2011, з терміном пред`явлення наказу до виконання до 14.09.2012. Наказ Господарського суду міста Києва від 03.10.2011 у справі № 16/165 на виконанні не перебував.

ДУС звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що Господарський суд міста Києва у оскаржуваній ухвалі не досліджував обставини пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 03.10.2011 у справі №16/165 до примусового виконання; на час розгляду заяви про заміну сторони у справі №16/165 як судовий процес, так і виконавче провадження відсутні; строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився, а заявник не просив суд його поновити. Зазначені обставини, на думку скаржника, виключають можливість заміни стягувача правонаступником на підставі ч. ч. 1, 5 ст. 334 ГПК України. ДУС вважає, що здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливе лише якщо строк пред`явлення наказу до виконання не сплив, крім випадку одночасного звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ДУС зазначає, що не брало участі в справі №16/165, однак вважає, що суд вирішив питання про його права та/або обов`язок, в обґрунтування чого вказує на таке.

За змістом ч. 5 ст. 22 ГК України держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

ДУС є допоміжним органом, створеним Президентом України відповідно до п. 28 ст. 106 Конституції України, яким установлено, що Президент України створює в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України, для здійснення своїх повноважень консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби.

Правовий статус ДУС визначений Указом Президента України від 17.12.2002 №1180 «Про Положення про Державне управління справами» (далі - Положення).

Для виконання покладених на ДУС завдань та функцій йому в установленому порядку передані в управління об`єкти державної власності.

Відповідно до пп. 15 п. 4 Положення ДУС відповідно до переданих йому повноважень щодо управління державним майном затверджує статути (положення) підприємств ДУС, контролює їх додержання та приймає рішення у зв`язку з порушенням статутів (положень); укладає і розриває контракти з керівниками підприємств ДУС; здійснює контроль за ефективністю використання і збереженням державного майна, закріпленого за підприємствами ДУС; організовує діяльність підприємств ДУС, затверджує фінансово-економічні показники і нормативи їх діяльності; організовує бухгалтерський облік на підприємствах ДУС; здійснює внутрішній фінансовий контроль за діяльністю підприємств ДУС, складає та подає зведену фінансову звітність щодо них.

ДП «Санаторій «Конча-Заспа» створено Розпорядженням керівника ДУС від 04.09.2003 №492 на базі Санаторію «Конча-Заспа» ДУС. Підприємство засноване на державному майні, що закріплене за ним на праві повного господарського відання ДУС - Органом управління майном.

Предметом спору у справі №16/165 було стягнення з ДП «Санаторій «Конча-Заспа» 364 609,46 грн боргу за спожиту теплову енергію за договором №9206019 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.05.2001 за період з січня 2009 року по лютий 2011 року включно; 27 491,47 грн інфляційних втрат; 7 738,53 грн 3% річних; 3 622,50 грн пені. ДП «Санаторій «Конча-Заспа» є одержувачем бюджетних коштів ДУС за бюджетною програмою «Фінансова підтримка санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення» КПКВК 0301060.

Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для фінансової підтримки санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення ДУС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 №995, одержувачі бюджетних коштів використовують бюджетні кошти згідно з вимогами бюджетного законодавства відповідно до планів використання бюджетних коштів, погоджених з ДУС на покриття поточних та капітальних видатків, не забезпечених власними доходами.

За таких обставин, на думку скаржника, ДУС повинно бути залучене до справи, предмет якої стосується фактично стягнення коштів, які у подальшому будуть покриватися з видатків Державного бюджету, не забезпечених власними коштами. Більш того, оскаржувана ухвала суду стала підставою заявнику - ТОВ «Київенерго-Борг» для подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП «Санаторій «Конча-Заспа».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №16/165. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Державного управління справами на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 до надходження матеріалів справи №16/165.

11.07.2022 матеріали справи №16/165 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 поновлено Державному управлінню справами пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного управління справами на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №16/165. Зупинено дію ухвали Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №16/165 до закінчення його перегляду у суді апеляційної інстанції. Розгляд справи призначено на 08.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 заяву судді Корсака В.А. про самовідвід від розгляду справи №16/165 за апеляційною скаргою Державного управління справами на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №16/165 задоволено. Відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Корсака В.А. від розгляду справи №16/165. Матеріали справи №16/165 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2022 справа №16/165 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Андрієнко В.В., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 прийнято апеляційну скаргу Державного управління справами на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі № 16/165 до провадження у визначеному складі суду. Розгляд апеляційної скарги призначено на 12.09.2022.

Позиції учасників справи.

ДП «Санаторій «Конча-Заспа» надало пояснення до апеляційної скарги ДУС, у яких вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

ДП «Санаторій «Конча-Заспа» вказує, що постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2016 підтверджено факт неможливості поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу про примусове виконання рішення виданого 03.10.2011 у зв`язку з відсутністю поважних причин його пропуску. Таким чином, виконавчого провадження за судовим наказом, виданим у справі №16/165, не існує та не існувало ніколи взагалі та станом на 14.01.2022 будь-які правовідносини між ДП «Санаторій «Конча-Заспа» та ПАТ «Київенерго» були відсутні, як і є відсутніми зараз.

Відповідач вважає, що звернувшись 14.01.2022 до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, ТОВ «Київенерго-Борг» намагається замінити сторону її правонаступником у правовідносинах, яких не існує, та фактично створити у незаконний спосіб підстави для поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу від 03.10.2011. Задовольняючи цю заяву, Господарський суд міста Києва формально віднісся до розгляду заявлених вимог та не здійснив належного дослідження дійсних обставин справи.

На думку ДП «Санаторій «Конча-Заспа», подання ТОВ «Київенерго-Борг» заяви про заміну сторони її правонаступником та задоволення цієї заяви суперечить вимогам законодавства та спрямовані виключно на те, щоб, не зважаючи на постанову Вищого господарського суду України від 02.03.2016 у цій справі, у незаконний спосіб отримати новий строк на пред`явлення до виконання судового наказу від 03.10.2011, що є неприпустимим з огляду на вимоги господарського процесуального законодавства.

ДП «Санаторій «Конча-Заспа» подало додаткові пояснення на підтримку апеляційної скарги ДУС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №16/165, у яких навело доводи щодо правосуб`єктності Державного управління справами у справі №16/165, за яких вважає, що у зв`язку із тим, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №16/165 впливає не лише на права та обов`язки ДП «Санаторій «Конча-Заспа», а й на права та обов`язки ДУС як надавача бюджетних коштів ДП «Санаторій «Конча-Заспа», ДУС скористалось своїм правом на апеляційне оскарження такої ухвали.

Також ДП «Санаторій «Конча-Заспа» наводить підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №16/165 та просить при прийнятті рішення у справі №16/165 також врахувати висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425, обставини у якій вважає аналогічними обставинам у справі, що розглядається.

Відповідач просить апеляційну скаргу ДУС задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №16/165 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Київенерго-Борг» про заміну сторони її правонаступником відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №16/165 за позовом ПАТ «Київенерго» до ДП «Санаторій «Конча-Заспа» про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.2011 позовні вимоги були задоволені.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2011 рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2011 у справі №16/165 залишено без змін, а апеляційну скаргу ДП «Санаторій «Конча-Заспа» - без задоволення.

На виконання вказаного рішення, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2011, було видано Наказ Господарського суду міста Києва від 03.10.2011 у справі №16/165 з терміном пред`явлення наказу до виконання до 14.09.2012.

Наказ господарського суду міста Києва від 03.10.2011 у справі №16/165 на виконанні не перебував.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2015 по справі №16/165 заяву ПАТ «Київенерго» про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 03.10.2011 по справі №16/165 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання задоволено: поновлено строк пред`явлення до виконання наказу господарського суду міста Києва від 03.10.2011 у справі №16/165 на один рік з дня винесення ухвали суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, у вересні 2015 року ДП «Санаторій «Конча-Заспа» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 08.09.2015 у справі №16/165 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Київенерго» про поновлення строків для пред`явлення наказу до виконання та видачі дублікату наказу.

У жовтні 2015 року ДУС звернулось до Київського апеляційного господарського суду із заявою про вступ у справу в якості третьої особи на стороні боржника, у якій просило залучити його до участі у справі №16/165 третьою особою на стороні боржника.

В обґрунтування вказаної заяви ДУС вказувало, що ДП «Санаторій «Конча-Заспа» перебуває в оперативному управлінні ДУС на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України №674-р від 16.11.2002 «Про передачу об`єктів державної власності в управління Державного управління справами» та згідно з правовстановлюючими документами. ДУС відповідно до Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Декрету Кабінету Міністрів України від 12.03.1993 №50-934 «Про впорядкування управління майном, що забезпечує діяльність органів законодавчої та виконавчої влади» згідно з нормами чинного законодавства здійснює дієве оперативне управління майном та вживає заходів щодо необґрунтованого та незаконного його використання; за відповідних обставин, передбачених Податковим кодексом України, відповідає за зобов`язаннями підприємства.

У поданій заяві ДУС вважало, що результати розгляду судом вищеозначеної заяви на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 у справі №16/165 можуть вплинути на майнові та інші права ДП «Санаторій «Конча-Заспа» та ДУС, а також створити несприятливі умови для надання медичних послуг, пов`язаних зі здоров`ям осіб, обслуговування яких здійснює ДП «Санаторій «Конча-Заспа», а також для надання органу управління майном подати відповідні пояснення.

У судовому засіданні 20.10.2015 Київський апеляційний господарський суд, порадившись на місці, ухвалив відмовити ДУС в задоволенні клопотання щодо залучення його до участі у справі у якості третьої особи на стороні боржника, про що зазначено у протоколі судового засідання від 20.10.2015 у цій справі (т. 2, а. с. 97-98).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 апеляційну скаргу ДП «Санаторій «Конча-Заспа» на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.09.2015 у справі №16/165 задоволено. Ухвалу господарського суду міста Києва від 08.09.2015 у справі №16/165 скасовано. У задоволенні заяви про видачу дубліката наказу суду від 03.10.2011 у справі №16/165 та поновленні строку для пред`явлення його до виконання відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2016 у справі №16/165 касаційну скаргу ПАТ «Київенерго» залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі №16/165 господарського суду міста Києва залишено без змін.

25.08.2021 відбувся електронний аукціон з продажу майна в процедурі банкрутства ПАТ «Київенерго», яке змінило найменування на АТ «К.Енерго», порушеній господарським судом Донецької області у справі №905/1965/19, - права вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги. Переможцем аукціону визнано ТОВ «СПОРТСЕРВІС-СТМ», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-08-10-000016-3.

30.08.2021 за Актом про придбання майна на аукціоні АТ «К.Енерго» передало, а ТОВ «СПОРТСЕРВІС-СТМ» прийняло майно, що є предметом продажу на аукціону №UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, який відбувся 25.08.2021, а саме: право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги на суму 241 900 394,18 грн. У Додатку №1 до вказаного Акта визначено, що право вимоги було продано до контрагента - ДП "Санаторій "Конча-Заспа" за Договором №9206019 на суму 629 647,29 грн.

На підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «СПОРТСЕРВІС-СТМ», оформленого протоколом №1/2021 від 14.09.2021, змінено найменування ТОВ «СПОРТСЕРВІС-СТМ» на ТОВ «Київенерго-Борг».

14.01.2022 ТОВ «Київенерго-Борг» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою, у якій просило замінити сторону її правонаступником.

26.01.2022 ДП «Санаторій «Конча-Заспа» надало до Господарського суду міста Києва заперечення на вказану заяву.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

У ст. 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою.

Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення.

За правилами ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 255 ГПК України встановлено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Таким чином, ст. 254 визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Зазначеною правовою нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Водночас судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 910/20190/16).

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, за змістом якого таке порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Разом з тим згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

При цьому у разі застосування наведеної правової норми за вимогами ст. 234 цього Кодексу в мотивувальній частині ухвали про закриття апеляційного провадження повинні бути зазначені, зокрема, мотиви, з яких суд дійшов висновків, постановляючи ухвалу.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи як третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушено та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/22354/15, від 19.06.2018 у справі №910/18705/17, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17, від 22.07.2019 у справі №911/2635/17).

ГПК України закріплені основні засади господарського судочинства. Зокрема, у силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (ст. ст. 7, 13, 14 ГПК України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Обов`язок доказування і подання доказів визначений статтею 74 ГПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд встановив, що предметом розгляду у цій справі за поданою ПАТ «Київенерго» заявою є питання заміни стягувача його правонаступником для виконання рішення господарського суду (замінити стягувача ПАТ «Київенерго» його правонаступником - ТОВ «Київенерго-Борг»).

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття. Перехід суб`єктивних прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого відбувається через набуття суб`єктивного права та/чи суб`єктивного обов`язку однією особою і, відповідно, їх втрату іншою. Однак при цьому спостерігається зв`язок між набутими суб`єктивними правами і обов`язками та правовідносинами, в яких перебував їх носій-попередник, з іншими особами, в силу чого і було можливе їх існування.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку.

За приписами ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

В оскаржуваній ДУС ухвалі суд вирішив виключно питання, яке стосується заміни стягувача - ПАТ «Київенерго» його правонаступником ТОВ «Київенергоборг». Розглядаючи відповідну заяву про заміну сторони її правонаступником, суд встановлював достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. Питання щодо суті спору (стягнення з ДП «Санаторій «Конча-Заспа» грошових коштів), щодо боржника або будь-яке інше питання в цьому випадку не вирішувалось.

У мотивувальній частині оскаржуваної ухвали відсутні висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки ДУС, також у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду прямо не вказано про права, інтереси та (або) обов`язки ДУС.

Твердження ДУС про те, що предмет цієї справи стосується фактично стягнення коштів, які у подальшому будуть покриватися з видатків Державного бюджету, не забезпечених власними коштами боржника, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що під час розгляду судом заяви про правонаступництво сторони такі питання не досліджуються; предметом дослідження є наявність або відсутність підстав для здійснення правонаступництва відповідного учасника справи.

Апеляційний господарський суд також бере до уваги, що ДУС, вважаючи себе особою, щодо якої суд вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки, не оскаржувало рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2011 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2011 у справі №16/165.

Крім того колегія суддів відзначає, що питання того, чи зачіпають результати розгляду цієї справи безпосередньо права та обов`язки скаржника, було розглянуто Київським апеляційним господарським судом (в ході апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП «Санаторій «Конча-Заспа» на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.09.2015 справі №16/165) під час розгляду заяви ДУС про залучення його до участі у справі третьою особою (мотивованою тим, що результати розгляду справи можуть вплинути на майнові та інші права ДП «Санаторій «Конча-Заспа» та ДУС). У задоволенні вказаної заяви ДУС було відмовлено і Вищий господарський суд не знайшов підстав для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги ДП «Санаторій «Конча-Заспа» під час касаційного перегляду

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги, оскаржувана ухвала не є такою, що прийнята про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі - ДУС.

За наведених підстав апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДУС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у цій справі.

Керуючись ст. ст. 234, 254, 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

у х в а л и в :

1. Закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Державного управління справами на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №16/165.

2. Справу №16/165 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання.

Ухвала апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13.09.2022.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.В. Андрієнко

О.В. Попікова