ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/4031/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Вакарчуку Д.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Мельник-Біла І.Ю., Новицька О.В.;

від відповідача: Назаровець В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» (65123, Одеська обл. Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 35, 35А, );

про визнання недійсними окремих пунктів (положень) статуту, визнання протоколів загальних зборів недійсним та визнання частково недійсним протоколу правління ОСББ.

1. Суть спору.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх.№4163/21 від 28.12.2021) до відповідача ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», в якій просить суд: визнати недійсними окремі пункти (підпункти, положення) Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, з моменту його затвердження в новій редакції від 2015 року, в частині положень Статуту, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 «До компетенції правління об`єднання належить:..»; визнати недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7; визнати недійсним з моменту прийняття рішення зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оформленого протоколом зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22.12.2020 в частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1 (пункт 1 порядку денного).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що положення Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, викладені у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 такого статуту є незаконними, оскільки вказаними пунктами віднесено до повноважень правління ОСББ вирішення питань, які відповідно до законодавства є виключною компетенцією загальних зборів ОСББ і, на думку суду, не можуть передаватись іншим органам. Також позивач зазначає про незаконність рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7, оскільки воно не відповідає чинному на той час законодавству, а також просить скасувати рішення зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оскільки воно прийняте неуповноваженим органом та у незаконний спосіб було підвищено розмір внесків на оплату з утримання будинків та прибудинкових територій.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

04.01.2022 судом отримано від ОСОБА_1 заяву (вх.№124/22) про самостійне усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.01.2022 було відкрито провадження у справі №916/4031/21 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 31.01.2022.

31.01.2022 у судовому засіданні представник відповідача надав до суду відзив (вх.№2765/22)

У судовому засіданні 31.01.2022 суд ухвалою у протокольній формі оголосив відкладення підготовчого засідання на 14.03.2022, а також судом було встановлено строк для надання відповіді на відзив до 14.02.2022, а також заперечення до 28.02.2022.

Ухвалою суду від 31.01.2022 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, зобов`язано ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» надати у судове засідання для огляду у судовому засіданні оригінал Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» № 7 від 17 квітня 2015 року, оригінал Протоколу зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22 грудня 2020 року, оригінал Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в новій редакції від 10 березня 2015 року та оригінал Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року № 4 з додатками та опросними листами щодо прийняття рішення від 10.03.2015, зобов`язано ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» надати до суду належним чином засвідчені копії Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7 від 17 квітня 2015 року, Протоколу зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22 грудня 2020 року, Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в новій редакції від 10 березня 2015 року та Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4 з додатками та опросними листами щодо прийняття рішення від 10.03.2015, а також витребувано у Лиманської районної державної адміністрації Одеської області копію реєстраційної справи ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та встановлено строк для надання до суду витребуваних документів до 24.02.2022.

15.02.2022 до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (вх.№4344/22).

11.03.2022 судом отримано від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» заяву (вх.№5486/22) про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

04.04.2022 до суду від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» надійшла заява (вх.№6152/22) про відкладення розгляду справи на дату після закінчення дії воєнного стану на території України.

Ухвалою суду від 06.04.2022 було задоволено заяву (вх.№6152/22) ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та відкладено судове засідання з розгляду справи №916/4031/21 на 27.04.2022.

26.04.2022 судом отримано від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» заяву (вх.№6896/22) про відкладення розгляду справи на дату після закінчення дії воєнного стану на території України.

27.04.2022 у судовому засіданні ОСОБА_1 надано суду клопотання (вх.№7047/22).

У судовому засіданні 27.04.2022 суд, за результатом задоволення клопотання відповідача (вх.№6896/22), оголосив ухвалу у протокольній формі про відкладення розгляду справи на 30.05.2022.

Ухвалою суду від 27.04.2022 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про повторне витребування доказів, витребувано у ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» належним чином засвідчені копії Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7 від 17 квітня 2015 року, Протоколу зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22 грудня 2020 року, Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в новій редакції від 10 березня 2015 року та Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4 з додатками та опросними листами щодо прийняття рішення від 10.03.2015, витребувано у Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, правонаступником якої є Одеська районна державна адміністрація Одеської області копію реєстраційної справи ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та встановлено строк для надання витребуваних документів -невідкладно, але не пізніше 18.05.2022, а також уповноважено на отримання витребуваних судом документів ОСОБА_1 .

18.05.2022 судом отримано від Одеської районної військової адміністрації заяву (вх.№8242/22), згідно якої було повідомлено суд, що у Одеської РДА відсутня можливість надати документи реєстраційної справи юридичної особи ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оскільки від Лиманської районної державної адміністрації Одеської області не було отримано відповідної документації.

18.05.2022 до суду від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» надійшло клопотання (вх.№ 8301/22) про продовження строку для надання витребуваних документів до закінчення воєнного стану.

26.05.2022 судом отримано від ОСОБА_1 клопотання (вх.№8947/22) про повторне витребування доказів.

27.06.2022 судом отримано від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» заяву (вх.№9077/22) про відкладення розгляду справи на дату після закінчення дії воєнного стану на території України.

30.05.2022 у судовому засіданні ОСОБА_1 надано до суду заперечення (вх.№9119/22) на клопотання відповідача про продовження строку для надання витребуваних документів до закінчення воєнного стану.

У судовому засіданні 30.05.2022 суд ухвалою у протокольній формі оголосив відкладення розгляду справи на 04.07.2022.

Ухвалою суду від 30.05.2022 було доручено державному виконавцю здійснити тимчасове вилучення у ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» належним чином засвідчені копії Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» № 7 від 17 квітня 2015 року, Протоколу зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22 грудня 2020 року, Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в новій редакції від 10 березня 2015 року та Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року № 4 з додатками та опросними листами щодо прийняття рішення від 10.03.2015.

Ухвалою суду від 30.05.2022 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про повторне витребування доказів, витребувано у комісії з ліквідації у Лиманської районної державної адміністрації Одеської області в особі Голови копію реєстраційної справи ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та встановлено строк для надання до суду витребуваних документів - невідкладно, але не пізніше 22.06.2022.

22.06.2022 судом отримано від ОСОБА_1 заяву (вх.№11189/22) про долучення до матеріалів справи копії реєстраційної справи ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».

24.06.2022 до суду від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» надійшла заява (вх.№11408/22) про долучення до матеріалів справи засвідчені копії Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7 від 17 квітня 2015 року, з додатком (список голосування), Протокол зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22 грудня 2020 року з додатками, Статут ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в новій редакції від 10 березня 2015 року, Протокол загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року № 4 з додатками та опитувальними листами щодо прийняття рішення від 10.03.2015.

27.06.2022 судом отримано від ОСОБА_1 заяву (вх.№11567/22) про долучення до матеріалів справи документів, отриманих від державного виконавця на виконання ухвали суду від 30.05.2022 у даній справі.

У судовому засіданні 04.07.2022 суд оголосив ухвалу у протокольній формі про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті в засіданні суду на 13.07.2022.

13.07.2022 у судовому засіданні представником відповідача надано до суду заяву (вх№13105/22) про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 13.07.2022 суд ухвалою у протокольній формі оголосив перерву для розгляду справи по суті до 17.08.2022.

18.07.2022 судом отримано від ОСОБА_1 клопотання (вх.№13506/22) про поновлення пропущеного строку та долучення доказів до матеріалів справи.

12.08.2022 до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення (вх.№16143/22) на заяву відповідача про застосування позовної давності.

17.08.2022 судом отримано від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» заперечення (вх.№16496/22) на клопотання позивача про поновлення пропущеного строку та долучення копій документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 17.08.2022 суд ухвалою у протокольній формі відмовив позивачу в задоволення клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. А також у даному судовому засіданні суд оголосив протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 22.08.2022.

19.08.2022 судом отримано від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» клопотання (вх.№16774/22) про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 22.08.2022 суд ухвалою у протокольній формі оголосив перерву в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 26.08.2022.

25.08.2022 судом отримано від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» клопотання (вх.№17315/22) про відкладення судового засідання.

26.08.2022 судом отримано від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» клопотання (вх.№17485/22) про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 26.08.2022 суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 05.09.2022.

В судове засідання, призначене судом на 05.09.2022, з`явився позивач та його представник, які підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, а також з`явився представник відповідача, який заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні 05.09.2022 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив, що повний текст рішення буде складено 15.09.2022.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи ОСОБА_1 .

На думку позивачки, положення Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого протоколом зборів ОСББ №4 від 22.04.2015, які викладені у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 Статуту не відповідають вимогам законодавства, а саме ст. ст. 10, 16 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Крім того, на думку позивачки оскаржувані положення Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» суперечать іншим положенням цього Статуту, а також положенням Типового Статуту ОСББ, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 27.08.2003 №141 в редакції із змінами внесеними Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №180 від 06.09.2011, яка була чинною на час затвердження та реєстрації Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».

Як вказує позивачка, вказаними положеннями Статуту ОСББ у перелік повноважень правління і його компетенції незаконно було внесено повноваження, які відносяться законом до виключної компетенції загальних зборів співвласників ОСББ, які можуть бути вирішені тільки загальними зборами співвласників ОСББ, отже не можуть передаватись іншим особам або органам.

Позивачка зазначає, що віднесення до компетенції правління Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» повноважень, які є компетенцією виключно загальних зборів

призвело до порушення її права на управління ОСББ, участі у загальних зборах і вирішенні питань викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА». Це порушення призвело до того, що без скликання загальних зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без відома співвласників змінювало розміри внесків та платежів у сторону збільшення ігноруючи права співвласників на участь у загальних зборах та без урахування думки співвласників будинку щодо встановлення розмірів внесків та платежів та визначення необхідних послуг та переліків внесків та виключення зайвих послуг.

Як повідомила позивачка 22 грудня 2020 року загальними зборами правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформленого протоколом без номера від 22.12.2020, було встановлено новий розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в сумі 10 грн. 99 коп, який було розраховано шляхом коригування у відповідності з Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869.

Також позивачка звертає увагу, що станом на дату проведення зборів правління і оформлення рішення про встановлення нового розміру платежів шляхом коригування від 22.12.2020, Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869, було виключено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року №291, яка набрала чинності 01.05.2019.

Таким чином, за твердженням позивача, збори правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», які оформлені Протоколом без номеру від 22 грудня 2020 року були проведені поза законом України, без достатніх підстав, з посиланням на підзаконний акт - Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який на той час вже не був дійсним і не, використовувався задля встановлення розмірів платежів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та рішення вказаних зборів правління прийняті у позазаконний порядок та неправомочним органом ОСББ з перевищенням своїх повноважень у спосіб не передбачений законами України.

Також не погоджуючись з рішенням прийнятим на нібито проведених загальних зборах ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформленим Протоколом 7 від 17.04.2015, яким було надано правлінню ОСББ повноваження здійснення коригувань внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів ОСББ у випадку збільшення/зменшення розміру ставок податків і зборів, мінімальної плати, а також інших загальнообов`язкових платежів та зобов`язань, позивачка зазначає, що ОСББ не надає співвласникам жодних послуг, у тому числі житлово-комунальних, в тому сенсі, що ОСББ не є і не може бути виконавцем послуг у відносинах з співвласниками. Також загальні збори ОСББ приймаючи оскаржуване рішення неврахували того, що коригування розмірів внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не було передбачено діючим на той час законодавством і, на час звернення до суду із цим позовом, відсутня така можливість для ОСББ без скликання загальних зборів та попереднього затвердження кошторису ОСББ, на підставі якого і встановлюється розмір внесків та обов`язкових платежів.

Позивачка зазначає, що помилковим є ототожнення внесків (збори, платежі) на утримання будинку, визначених загальними зборами ОСББ, із тарифом на житлово-комунальну послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджуються органами місцевого самоврядування.

Як вважає позивачка, враховуючи те, що «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки не надає і не виробляє таких послуг, а отже, і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування, відтак, до відносин між ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та його членів не можуть застосовуватися норми законодавства та підзаконних актів щодо можливості здійснення коригування тарифів на житлово-комунальні послуги.

Також, за твердженням позивача, додатковою підставою для скасування Протколу №7 від 17.04.2015 загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» є те, що у вказаному протоколі є підпис загальних зборів ОСББ Ткачук І.С., але вказана особа, яка є співвласником будинку ОСББ не підписувала цей протокол, і підпис не належить ОСОБА_2 , а зроблений з наслідуванням її підпису про що, свідок ОСОБА_2 надає свої свідчення, викладені нею у заяві свідка

Отже, на думку позивачки, її права на управління спільним майном ОСББ порушені установленими у незаконний способ та неналежним органом розміру внесків на оплату з утримання будинків та прибудинкових територій, надання загальними зборами ОСББ повноважень правлінню, які є виключною компетенцією загальних зборів ОСББ, внесення у Статут ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» положень які не відповідають вимогам Закону України «Про об`єднання співвлаників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Позивачка повторно наголошує, що як вбачається з вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції, яка діяла на момент прийняття та затвердження Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в новій редакції від 10.03.2015, ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», всупереч вимог ст. 10 цього Закону, було віднесено повноваження загальних зборів виключної компетенції до повноважень правління ОСББ. Дані обставини, за твердженням позивачки, свідчать про те, що Статут ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» не відповідає вимогам ст. 7 та ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Типовому статуту.

Мельник- ОСОБА_3 зазначає, що положеннями Статуту ОСББ, якими повноваження загальних зборів співвласників ОСББ було передано в незаконний спосіб правлінню ОСББ, позбавило її права участі в управлінні об`єднанням та прийняття відповідних рішень, шляхом проведення загальних зборів, у тому числі, на затвердження кошторисів, річних звітів, щорічних балансів, визначення розмірів внесків, платежів, вирішення питань про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання, прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній частковій власності членів об`єднання іншим юридичним та фізичним особам, тощо.

Також позивачка звертає увагу, що вона не ставить питання про внесення змін до Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», а тільки заявляє позовну вимогу щодо визнання деяких окремих положень Статуту недійсними, у зв`язку з тим, що вони не відповідають вимогам законодавства. Натомість, на думку позивачки, ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» не позбавлене права власним рішенням, з урахуванням судового рішення, внести відповідні зміни до Статуту для приведення його у відповідність до закону, а також подати відповідні документи для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Як вважає позивачка, помилковим є твердження відповідача про відсутність прямої заборони на передоручення повноважень загальних зборів ОСББ щодо затвердження та встановлення розмірів внесків та платежів співвласників об`єднання не заслуговує на увагу в силу його невідповідності із нормами спеціального закону, а саме ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», так як встановлення розмірів внесків та платежів є виключно компетенцією загальних зборів, тобто виключає передачу цих повноважень будь якому органу.

Щодо намагання підміни відповідачем поняття - «встановлення нового розміру внесків та платежів» поняттям - «коригування внесків/платежів/тарифів», позивачка вказує, що така підміна є незаконною, та саме поняття коригування внесків та платежів в ОСББ законодавством не передбачено.

Заперечуючи проти застосування строків позовної даавності, позивачка зазначає, що жодного повідомлення про проведення загальних зборів 10 березня 2015 року не отримувала, а дізналася про існування Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» у новій редакції 2015 року лише у 2021 році, після того як отримала позовну заяву ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» з доданими до неї копіями документів, що підтверджується змістом позовної заяви у додатках до якої, у якості доказів по справі №504/1875/21, ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» надано копію Статуту ОСББ. Також, і про існування Протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7 від 17.04.2015 їй стало відомо тільки під час розгляду справи №504/1875/21, і, на її думку, вказаний протокол має недостовірні дані, і взагалі такі загальні збори ОСББ 17.04.2015 не скликалися. Протокол зборів Правління без номерів від 22.12.2020 також їй не був відомий і про існування рішень загальних зборів щодо коригування встановлення нових розмірів внесків, їй також не повідомлялось керівництвом ОСББ.

Також, позивачка вважає, що положення Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», які оскаржуються, на час звернення до суду не змінені та не скасовані, а тому наявність таких протизаконних положень має тривалий характер, і продовжує порушувати її права на участь в управлінні Об`єднанням та на прийняття рішень шляхом скликання загальних зборів, у тому числі і з питань про управління та розпорядження нерухомим майном, яке знаходиться у спільній власності всіх співвласників ОСББ. Отже, на думку позивачки, враховуючи те, що на дату звернення її до суду не припинили існувати підстави для такого звернення, вона вважає, що строк на звернення до суду пропущено з поважних причин, тим більш, що про зміст Статуту ОСББ в новій редакції 2015 року, їй не було відомо до червня 2021 року.

3.2. Доводи ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».

Відповідач вважає, що доводи викладені у позовній заяві спрямовані лише на те, щоб уникнути законної сплати наявної у позивача заборгованості за спожиті житлово- комунальні послуги і жодним чином не вказують на недійсність документів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА». Відповідач зазначає, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року по цивільній справі № 504/1875/21 задоволено в повному обсязі позовні вимоги ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційні нарахування та 3% річних. Та лише після ухвалення рішення по вказаній справі позивачка звернулась до Господарського суду Одеської області з метою оскаржити Статут та рішення ОСББ, оформлені відповідними протоколами, а до цього часу позивачка не вважала свої права порушеними.

За твердженням відповідача, нова редакція Статуту ОСББ затверджена рішенням зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», яке оформлене протоколом № 4 від 10 березня 2015 року та зареєстрований державним реєстратором 22 квітня 2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Як вказує відповідач, відповідно до ч. 2 ст. 7 «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Статут може містити також інші положення, що є істотними для діяльності об`єднання, таким чином, на думку відповідача, Статут ОСББ прийнято з урахуванням усіх вимог діючого на момент його прийняття вимог законодавства, оскільки законом передбачено, що Статут може містити також інші положення.

Відповідач звертає увагу, що позивачка вказує про порушення її права вищевказаними положеннями Статуту, однак не зазначає яким саме чином вказані пункти Статуту порушують її права як співвласниці багатоквартирного будинку, в чому саме таке порушення полягає.

Також відповідач зазначає, що зміни до Статуту ОСББ можуть прийматись виключно загальними зборами ОСББ, як того вимагає чинне законодавство, оскільки такі зміни стосуватимуться подальшої діяльності ОСББ та впливатимуть на права усіх співвласників багатоквартирного будинку.

Крім цього, відповідач вказує, що позивачка зазначає про необхідність внесення змін до Статуту ОСББ шляхом виключення частини пунктів, однак у позовній заяві не зазначається, чи вживались позивачем заходи щодо внесення змін до Статуту у відповідності до порядку встановленого законодавством, а саме шляхом скликання загальних зборів, на які і покладено такі повноваження.

Відповідач стверджує, що рішенням загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» було визначено повноваження правління об`єднання на здійснення коригування та затвердження розміру внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів ОСББ у випадках збільшення/зменшення розміру ставок податків і зборів, мінімальної заробітної плати, а також інших загальнообов`язкових платежів та зобов`язань, яке оформлено протоколом загальних зборів ОСББ «Четвертая Жемчужина» № 7 від 17 квітня 2015 року, що свідчить про правомірність передачі правлінню ОСББ таких повноважень.

Відповідач звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено прямої заборони передоручати повноваження загальних зборів ОСББ щодо коригування внесків/платежів/тарифів на певні види послуг, у даному випадку це було рішення загальних зборів яким обумовлено в яких саме випадках правління може проводити відповідні коригування.

Як зазначає відповідач, жоден член правління об`єднання не перешкоджав позивачу приймати участь в загальних зборах ОСББ. Крім того, норми законодавства не зобов`язують голову правління ОСББ за власною ініціативою здійснювати пошук кожного співвласника, який не приймав участі у відповідних зборах чи не голосував, оскільки в будь-якому разі участь в управлінні об`єднанням за ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а саме шляхом участі у загальних зборах, є виключним правом співвласника, а не обов`язком. Іншими словами, особа яка не приймала участі у загальних зборах, вправі була звернутися до об`єднання з метою участі в загальних зборах, або в письмовому опитуванні, однак будь-яких даних щодо звернення до ОСББ позивачка не надала, як і відповідно не вказує про відмову в доступі до загальних зборів.

На думку відповідача, позивачка не надала жодного належного та допустимого доказу порушення її прав, між тим, скасування діючих на даний час положень Статуту та протоколів правління та загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» може призвести до порушення прав решти співвласників багатоквартирного будинку, які споживають та щомісячно сплачують весь комплекс житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечує об`єднання, у тому числі і на підставі договорів які укладено в інтересах співвласників багатоквартирного будинку .на підставі яких надаються житлово-комунальні послуги.

Відповідач зазначає, що всі рішення правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» про коригування розмірів внесків і платежів на утримання будинку та прибудинкової території, у тому числі оформлені протоколом від 22 грудня 2020 року приймались лише у зв`язку зі збільшенням гарантованого рівня прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, які збільшувались відповідно до Закону України № 294-1Х від 14.11.2019 «Про державний бюджет України на 2020 рік», Закону України № 822-ІХ від 25.05.2020 «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», Закону України № 1082-1Х від 15.12.2020 «Про державний бюджет України на 2021 рік», а також у зв`язку із збільшенням фактичних витрат ОСББ.

Таким чином, як вважає відповідач, скасування вищевказаного протоколу та положень статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» може негативно вплинути на налагоджений об`єднанням порядок безперебійного та якісного надання всіх житлово-комунальних послуг, необхідних для належного утримання та експлуатації спільного майна співвласників багатоквартирного будинку.

Крім цього, ОСББ у відзиві заявляє про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 , на підставі того, що позивачка з 2015 року могла самостійно отримати копію Статуту та інші необхідні документи з реєстраційної справи ОСББ або скористуватись своїм правом на безперешкодне ознайомлення з Статутом та з протоколами загальних зборів та протоколами правління ОСББ.

Також відповідач звертає увагу, що позивачці було відомо і про тарифи/розміри внесків на підставі яких щомісячно здійснювалось нарахування за спожиті житлово-комунальні послуги, оскільки щомісячно усім співвласникам багатоквартирного будинку, у тому числі і позивачці виставляються та надаються рахунки на оплату спожитих послуг за відповідний календарний місяць, позивачкою такі рахунки отримувались, оскільки на розрахунковий рахунок ОСББ надходили кошти в якості часткової оплати за спожиті послуги.

Отже, відповідач вважає, що позивачка звернулась до суду з даним позовом з пропуском строків позовної давності.

4. Обставини справи, встановлені судом.

Мельник-Біла І.Ю. є власником квартири, загальною площею 55.6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності №23595458 від 27.06.2014, витягу №23595676 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформаційною довідкою №252337883 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Із наявної у матеріалах справи копії протоколу №1 від 06.06.2014 установчих зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» вбачається, що установчими зборами було прийнято рішення про створення в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку із назвою «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», а також затверджено Статут ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».

Також в матеріалах справи міститься копія акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу ТОВ «АЛЬКОР-S» на баланс ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».

16.07.2014 щодо ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» було проведено державну реєстрацію створення юридичної особи за реєстраційним записом 0016516, про свідчить наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

10.03.2015 рішеннями загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №4, було вирішено: обрати головою зборів ОСОБА_4 та секретарем ОСОБА_2 , прийняти житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 на баланс та обслуговування об`єднання багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердити нову редакцію Статуту ОСББ та інше.

На підставі вказаних рішень 22.04.2015 було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», зміну місцезнаходження юридичної особи за реєстраційним записом 1016516.

Згідно п.1.1 Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого Протоколом №4 від 10.03.2015 загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», дане ОСББ створене власниками квартир та/або приміщень багатоквартирного будинку №35, 35А на вулиці Марсельській № 35, 35А на АДРЕСА_3 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до п. 2.1 Статуту, метою створення об єднання є забезпечення захисту прав його членів, відповідно до пункту 11.1 цього Статуту, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Як передбачено п.2.3 Статуту, об`єднання має право, відповідно до законодавства та Статуту шляхом скликання загальних зборів, зокрема, встановлювати розміри платежів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.

За положеннями п. п. 4.1 4.3 Статуту, органами управління об`єднання є загальні збори його членів правління та ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами цього статуту та чинного законодавства.

До виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання належить: затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього, обрання членів правління об`єднання, прийняття рішень про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд, встановлення обмежень на користування об`єктами, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, прийняття рішень про взаємодію з громадськими організаціями.

Пунктом 4.6 Статуту встановлено, що до компетенції правління об`єднання належить:

1) підготовка кошторису, балансу та річного звіту об`єднання;

2) здійснення контролю за своєчасною сплатою членами об`єднання внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з чинним законодавством;

3) питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання;

4) затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту;

5) визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання;

6) розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису;

7) прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам;

8) укладання договорів із суб`єктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні та інші послуги, та здійснення контролю за їх виконанням;

9) ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання;

10) скликання та організація проведення загальних зборів членів об`єднання, або зборів представників, у тому числі які можуть бути обрані від об`єднання за рішенням загальних зборів.

Відповідно до п. 4.10 Статуту, рішення загальних зборів членів об`єднання про затвердження річного звіту, кошторису видатків і надходжень розмірів внесків та платежів членів об`єднання приймаються з урахуванням висновків ревізійної комісії (ревізора) або аудитора.

Згідно п. 4.12 Статуту, керівництво поточною діяльністю об`єднання здійснює його правління, правління має право приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання за винятком тих, які належать до виключної компетенції загальних зборів. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.

Питання, з яких рішення приймаються загальними зборами кваліфікаційною більшістю голосів (3/4 голосів присутніх на зборах членів об`єднання), зокрема, затвердження кошторису об`єднання, балансу та річного звіту, визначення розміру внесків та платежів членів об`єднання, визначення обмежень на використання об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, та передачу їх у користування фізичним і юридичним особам. (пункт 5.5 Статуту).

Як передбачено п. 7.1 Статуту, правління об`єднання складає щорічний кошторис надходжень і витрат на наступний фінансовий рік і визначає розміри платежів кожного члена об`єднання. Кошторис об`єднання складається до 25 грудня поточного року з подальшим затвердженням на чергових загальних зборах членів об`єднання.

Пунктом 7.5 Статуту встановлено, що перелік та розміри обов`язкових платежів на обслуговування і ремонт неподільного та загального майна, а також порядок і строки їх сплати встановлюються рішеннями членів Об`єднання, прийнятими в установленому порядку на загальних зборах членів Об`єднання або шляхом письмового опитування членів Об`єднання. Розміри обов`язкових платежів (внесків, відрахувань) членів Об`єднання на утримання, обслуговування, ремонт, реконструкцію неподільного та загального майна встановлюються з урахуванням розміру площі квартир та (або) приміщень, що їм належать.

В подальшому 17.04.2015 рішенням загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №7 було надано правлінню ОСББ повноваження здійснювати коригування розміру внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів у випадках збільшення/зменшення розміру ставок податків і зборів, мінімальної заробітної плати, а також інших загальнообов`язкових платежів та зобов`язань.

Як вбачається із протоколу б/н зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22.12.2020, по першому питанню порядку денного голова правління ОСББ ОСОБА_5 запропонував відкоригувати розмір внесків співвласниками багатоквартирного будинку на утримання будинку та прибудинкової території з причини підвищення рівня мінімальної заробітної плати з 01.01.2021, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» та коригування провести відповідно до розрахунку, передбаченого Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869.

На вищезазначених зборах правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» було прийнято рішення затвердити відкоригований розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» згідно розрахунку витрат з утримання будинку та прибудинкової території, додатку №1, що є невід`ємною частиною проколу б/н зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22.12.2020. А також даним рішенням встановлено місячну періодичність сплати таких платежів.

Згідно розрахунку витрат з утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 на січень 2021 року, зокрема передбачено внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 10,990 грн. за 1 кв.м. у місяць.

Додатком №1 «Про коригування внесків та утримання будинку і прибудинкової території на січень 2021 року» до протоколу б/н зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22.12.2020 встановлено розмір таких внесків в сумі 10,99 грн.

Також до матеріалів справи позивачем подано копію нотаріально завіреної заяви свідка ОСОБА_2 , в якій остання зазначила, що не підписувала протокол №7 загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17.04.2015 та/або копій такого протоколу, а також, що підпис проставлений біля її прізвища їй не належить.

5. Позиція суду.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною 1 статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно із ч 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як встановлено судом, позовні вимоги позивача направлені на визнання недійсними окремих пунктів Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в редакції від 10.03.2015, затвердженого рішенням загальних зборів членів ОСББ, оформлених у вигляді протоколу №4, рішення загальних зборів членів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17.04.2015, оформлених протоколом №7 та рішення зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22.12.2020, оформлених протоколом без номеру, з підстав невідповідності положень Статуту вимогам закону, неправомірного передоручення правлінню ОСББ повноважень, що належать до виключної компетенції загальних зборів членів ОСББ, а також незаконного коригування правлінням ОСББ внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно ч.2 ст. 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначаються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №462/2646/17 наведено правовий висновок, відповідно до якого правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладено також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 462/2646/17, від 26.02.2020 у справі № 473/2005/19, від 01.02.2022 №910/5179/20.

Оскільки цей спір стосується захисту прав позивача як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на його думку, діяльністю юридичної особи, тобто, цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, то суд, враховуючи вказані вище висновки Верховного Суду, вважає, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Статтею 15 Цивільний кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу) та факту його порушення.

Вирішуючи даний спір, суд повинен установити наявність порушених прав позивача внаслідок неправомірних дій зі сторони ОСББ, тобто не тільки недотримання норм закону під час прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є, в тому числі, визнання положень статуту та рішень недійсними.

Крім того, суд вказує, що Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 у справі №904/3368/18 зазначив, що завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Про послідовність судової практики з цього приводу свідчать, правові позиції про те, що судом можуть бути визнані недійсними лише ті рішення загальних зборів, які порушують права учасника (акціонера). Проте суд не має підстав визнавати недійсними рішення, прийняті з інших питань порядку денного загальних зборів, якщо позивачем не доведено, що вони порушують його права та законні інтереси (Така правова позиція сформульована у постановах КГС ВС від 27.03.2018р. у справі №904/9431/15, від 12.04.2018р. у справі №914/1968/16, від 17.04.2018р. у справі №920/888/17, від 17.04.2018р. у справі №922/1671/16, від 16.05.2018р. у справі №916/2241/17).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Згідно з абзацом 2 статті 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання.

Співвласники мають право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника (пункт 2 частини першої статті 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Як передбачено ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ( в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Цією ж статтею Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, питання про використання спільного майна, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам.

За приписами ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту шляхом скликання загальних зборів, зокрема встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У статуті має бути визначено, зокрема, статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №141 від 27.08.2003 було затверджено Типовий статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

За положеннями п. 2.3 Типового Статуту ОСББ в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, об`єднання має право, відповідно до законодавства та Статуту, шляхом скликання загальних зборів, зокрема, встановлювати розміри платежів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів;

Відповідно до п. 4.6 Типового Статуту ОСББ в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання належить, зокрема, питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання; прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам.

Враховуючи встановлені судом обставини із наведених вище положень законодавства вбачається, що до виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема питання про використання спільного майна, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам, між тим Статутом ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в редакції від 10.03.2015, затвердженого рішенням загальних зборів членів ОСББ, оформлених у вигляді протоколу №4, передбачено, що зазначені повноваження виключної компетенції загальних зборів ОСББ віднесено до компетенції правління ОСББ, що не відповідає положенням ст. ст. 10, 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Типовому Статуту ОСББ, а також іншим положенням Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», які досліджувались судом при встановленні обставин справи.

На думку суду, така невідповідність положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» чинному законодавству порушує законні права співвласника, у даному випадку ОСОБА_1 , на управління таким об`єднанням, шляхом голосування на загальних зборах щодо питань, які віднесені до виключної компетенції загальних зборів ОСББ.

При цьому, суд зауважує, що відповідачем не спростовано доводів позивачки та не доведено належними та допустимими доказами відповідності оскаржуваних положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» чинному на момент його затвердження законодавству України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог Мельник-Білої І.Ю. щодо визнання недійсними окремих положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, з моменту його затвердження, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6.

Щодо рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №7 від 17.04.2015, суд зазначає, що посилання відповідача на те, що чинним законодавством не передбачено прямої заборони передоручати повноваження загальних зборів ОСББ щодо коригування внесків/платежів/тарифів на певні види послуг, є хибним та не заслуговує на увагу, оскільки, як вже було зазначено судом, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників, відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та повинно відбуватись згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

На цьому також наголошує Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.12.2019 у справі № 910/6471/18.

Як підсумок, суд зазначає, що законодавцем такі повноваження віднесено до виключної компетенції загальних зборів ОСББ, що безумовно означає неможливість здійснювати такі повноваження іншим органом/особами, в тому числі доручення/передоручення цих повноважень на виконання іншим органам/особам у будь-яких випадках.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає в себе, зокрема, забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є складовою частиною всіх внесків та платежів співвласників, встановлення та визначення розміру яких належить до повноважень виключно загальних зборів ОСББ.

Суд також враховує заяву свідка ОСОБА_2 , в якій ОСОБА_2 стверджує про підробку її підпису, проставленого біля її прізвища у протоколі №7 від 17.04.2015 загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА». З цього приводу відповідачем не було надано пояснень та не спростовано вказані обставини.

З огляду на викладене, суд вважає слушними доводи позивача та доходить висновку про незаконність передачі правлінню ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» рішенням загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №7 від 17.04.2015 повноважень щодо здійснення коригувань розміру внесків (платежів) на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів у будь-яких випадках.

Як вже було встановлено судом, 22.12.2020 правлінням ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», скориставшись незаконно переданими повноваженнями від загальних зборів ОСББ щодо можливості без скликання загальних зборів здійснювати коригування розміру внесків (платежів) на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, було прийнято рішення, оформлене протоколом без номеру, яким було затверджено відкоригований розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».

З приводу чого, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не розмежовує поняття «внески» та «платежі» співвласників, при цьому згідно з ч.1 статті 22 цього закону, визначено потреби, які можуть забезпечуватися шляхом самозабезпечення у будинку ОСББ, серед яких утримання та експлуатація багатоквартирного будинку, користування спільним майном, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, які реалізуються за допомогою відповідних внесків або платежів.

Також суд зауважує, що встановлення розміру внесків і платежів та/або коригування платежів на утримання будинків та прибудинкової території відображається в кінцевому затвердженому розмірі таких платежів, отже, незалежно від їх назви, прийняття такого нового розміру внесків має на меті зміну розміру внесків і платежів для всіх співвласників багатоквартирного будинку, які вони повинні сплачувати щомісячно.

Крім цього, варто зазначити, що як було визначено вище судом, утримання будинків та прибудинкової території ОСББ є житловою послугою, передбаченою Законом України «Про житлово-комунальні послуги», яка може реалізовуватися шляхом самозабезпечення, управителем або виконавцем такої послуги на договірній основі, в тому числі колективним договором.

Отже, розмір оплати такої послуги на утримання будинків та прибудинкової території у випадку її виконання управителем/виконавцем визначається у договорі про надання такого виду житлових послуг, а у разі самозабезпечення шляхом визначення розміру платежів/внесків на загальних зборах ОСББ, незалежно від того цей розмір був відкорегований, чи встановлений.

Водночас ОСББ, у відповідності до закону та Статуту, будучи неприбутковою організацією, створене без мети одержання прибутку від своєї господарської діяльності , не може бути виконавцем житлових послуг, тобто не може надавати такі послуги своїм співвласникам. Отже у випадку самозабезпечення власних потреб не може всупереч закону самостійно визначати розмір внесків/платежів на утримання будинків та прибудинкової території.

Більш того, є необґрунтованим посилання правлінням ОСББ при коригуванні розміру внесків з утримання будинків та прибудинкової території та прийнятті оскаржуваного рішення на Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869, який на момент прийняття оскаржуваного рішення правління ОСББ було виключено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №291, яка набрала чинності 01.05.2019.

Зазначений Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій під час своєї чинності визначав механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширювався на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Крім цього, варто зазначити, що як було визначено вище судом, утримання будинків та прибудинкової території ОСББ є житловою послугою, передбаченою Законом України «Про житлово-комунальні послуги», яка може реалізовуватися шляхом самозабезпечення, управителем або виконавцем такої послуги на договірній основі, в тому числі колективним договором. Відповідно розмір оплати такої послуги на утримання будинків та прибудинкової території у випадку її виконання управителем/виконавцем визначається у договорі про надання такого виду житлових послуг, а у разі самозабезпечення шляхом визначення розміру платежів/внесків на загальних зборах ОСББ.

Водночас ОСББ, у відповідності до закону та Статуту, будучи неприбутковою організацією, створене без мети одержання прибутку від своєї господарської діяльності , не може бути виконавцем житлових послуг, тобто не може надавати такі послуги своїм співвласникам. Отже у випадку самозабезпечення власних потреб не може, всупереч закону, самостійно в особі правління ОСББ визначати розмір внесків/платежів на утримання будинків та прибудинкової території, тим паче посилаючись на нечинний порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що встановлений рішенням зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оформленого протоколом без номеру від 22.12.2020 розмір внесків на утримання будинків та прибудинкової території було затверджено у не встановлений законом порядок, не правомочним на те органом ОСББ з перевищенням свої повноважень, що є підставою для задоволення вимог позивачки про визнання такого рішення недійсним в частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1.

Між тим, суд не вважає, що визнання недійсним рішення правління ОСББ у визначеній позивачем частині призведе до порушень прав інших співвласників та негативно вплине на порядок безперебійного та якісного надання послуг співвласникам ОСББ, адже ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» не позбавлене права самостійно усунути допущені ним порушення шляхом визначення розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території у встановленому законом порядку рішенням загальних зборів співвласників.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене та з огляду на недоведеність відповідачем відсутності порушених прав позивачки, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 та вважає їх такими, що спрямовані на ефективне поновлення її порушених прав.

При цьому суд зауважує, що законодавством України не передбачено обов`язкове досудове регулювання подібного роду спорів шляхом попереднього звернення співвласника до правління ОСББ з метою скликання загальних зборів з метою усунення порушень прав або інтересів такого співвласника.

Щодо строку позовної давності.

Водночас відповідачем у даній справі у відзиві та в окремій письмовій заяві було заявлено про застосування строку позовної давності.

Розглянувши відповідну заяву відповідача, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", рішення від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як встановлено в ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», вжитих у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості й обов`язку особи знати про стан її порушених прав. Тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення його цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести те, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. При цьому за змістом зазначеної норми (ст. 261 ЦК України) законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Подібна правова позиція викладена, у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 910/31767/15, у постанові Великої Палати Верховного Суду у від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц та постанові Верховного Суду від 29 грудня 2020 року по справі №909/1165/19, у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 908/845/19.

Крім наведеного, позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статями 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Отже, якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права. Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.02.2021 у справі №910/5349/18.

Суд зауважує, що відповідно до положень ст. ст. 10, 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник має право, зокрема, знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії, брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання.

Аналогічні положення містяться в Статуті ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого рішенням загальних зборів від 10.03.2015, оформленого протоколом №4.

У підтвердження своїх доводів відповідач зазначає, що позивачем здійснювалась сплата комунальних платежів, а також членських внесків з утримання будинку та прибудинкової території після прийняття оскаржуваного рішення, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення про оплату таких послуг позивачем.

При цьому, суд враховує, що загальновідомим є факт виставлення об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків власникам квартир квитанцій на оплату, які власники у будь-який час на вимогу можуть також отримати самостійно. Між тим, неотримання квитанцій чи неознайомлення із рішеннями загальних зборів не свідчать про неможливість власника це зробити.

Посилання позивачки на неодноразові звернення її до правління про діяльність ОСББ, у відповідь на які вона не отримувала інформації про рішення загальних зборів, що є предметом розгляду справи, не приймаються судом до уваги, оскільки із наявних в матеріалах справи копій звернень ОСОБА_1 до ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» вбачається, що позивачка в 2018 та 2021 роках зверталась до ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» про стан діяльності ОСББ, проте до суду не надано доказів, що ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на її запити не повідомило її про оскаржувані рішення загальних зборів, у зв`язку із чим вона не мала можливості дізнатись про своє порушене право раніше.

Також є помилковими доводи позивачки щодо триваючого характеру порушень її прав оскаржуваними рішеннями, адже рішення загальних зборів ОСББ є актом ненормативного характеру та, якщо, у разі його прийняття було порушено права співвласника означає про об`єктивну сторону такого порушення неправомірну дію, яка може мати триваючі наслідки, що не може вважатися новим порушенням права.

Враховуючи здійснення позивачем оплат, а також те, що Мельник-Білою І.Ю. жодним чином не спростовано, що після прийняття оскаржуваного рішення позивачка не могла дізнатись про причини збільшення тарифів на утримання будинку, суд зазначає, що вже на той час позивачка могла реалізувати своє право та не була позбавлена можливості з`ясувати причини такого збільшення тарифів.

Розглянувши заперечення позивача щодо заявленої відповідачем позовної давності, суд не погоджується із такими доводами та зауважує, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, оскільки позовні вимоги щодо визнання недійсними окремих положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4 та рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7, позивачка будучи з 2014 року співвласником ОСББ, мала можливість ознайомитися з даними рішенням ОСББ та виявити в них порушення свої прав з 2015 року.

За приписами ст. 267 Цивільного кодексу України, особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

ЄПЛ наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення (рішення у справі «Якущенко проти України», заява № 57706/10, пункт 28). До того ж, принцип належного здійснення правосуддя також передбачає, що судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони ґрунтуються (рішення у справах «Garcнa Ruiz v. Spain» [GC] (заява №30544/96, пункт 26), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23), «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58), «Бендерський проти України» (заява N 22750/02, пункт 42)).

Однак, варто наголосити, що в аспекті оцінки аргументів учасників справи, ЄСПЛ також неодноразово зазначав, зокрема у рішенні «Garcнa Ruiz v. Spain» [GC] (заява №30544/96, пункт 26) про те, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте вказаний підхід не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (рішення у справах «Van de Hurk v. The Netherlands» (заява № 16034/90, пункт 61), «Шкіря проти України» (заява № 30850/11, пункт 43). Разом з тим, у вказаному рішенні Суд звертає увагу на те, що ступінь застосування обов`язку викладати мотиви може варіюватися в залежності від характеру рішення і повинно визначатися у світлі обставин кожної справи.

Подібних висновків щодо необхідності дотримання вказаного зобов`язання виключно з огляду на обставини справи ЄСПЛ дійшов також у рішеннях «Ruiz Torija v. Spain» (заява №18390/91, пункт 29), «Higgins and others v. France» (заява № 20124/92, пункт 42), «Бендерський проти України» (заява № 22750/02, пункт 42) та «Трофимчук проти України» (заява № 4241/03, пункт 54).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи встановлені обставини, оскільки позивач фактично звернувся до суду за захистом своїх прав 26.12.2021 (дата здачі позовної заяви на пошту), про що свідчить відмітка на описі вкладення та списку відправлень, які додані до позовної заяви, суд, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів факту переривання чи зупинення перебігу строку позовної давності в період з 2015 року по 2018 рік, а також доказів поважності пропущення позивачем строку позовної давності, дійшов висновку про сплив позовної давності та про наявність правових підстав для відмови у позові в частині щодо визнання недійсними окремих положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6. та рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме щодо визнання недійсним з моменту прийняття рішення зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оформленого протоколом без номеру від 22.12.2020, у частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладеного у Додатку №1.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати недійсним з моменту прийняття рішення зборів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» (код за , 65123, Одеська область, Комінтернівський район, село Крижанівка, вулиця Марсельська, буд. 35,35А) від 22 грудня 2020 року, оформленого Протоколом зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22.12.2020 у частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1 (пункт 1 порядку денного).

3.Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» (65123, Одеська обл. Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 35, 35А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270/дві тисячі двісті сімдесят/грн. 00 коп.

4.В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15 вересня 2022 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська