ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2022 р. Справа№ 927/247/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від скаржника: Михайлова Н.М. (дов. №11/332 від 10.01.2022);

від боржника: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022

у справі № 927/247/22 (суддя Белов С.В.)

за заявою № 469 від 21.04.2022 та додані до неї документи, які подані заявником (стягувачем): Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп"

до боржника: Комунального некомерційного підприємства "Семенівська міська лікарня" Семенівської міської ради Чернігівської області

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 9 515,35грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі № 927/247/22 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" у видачі судового наказу про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Семенівська міська лікарня" Семенівської міської ради Чернігівської області 178,70грн пені, 66,55грн трьох процентів річних, 611,16грн інфляційних нарахувань та 566, 48грн штрафу.

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- пеня та штраф за своєю правовою природою не є основною грошовою заборгованістю за договором в розумінні ст.148 Господарського процесуального кодексу України, а є заходом відповідальності (санкцією) за невиконання (неналежне виконання) грошового зобов`язання;

- вимоги про сплату штрафних санкцій (пені), інфляційних втрат та відсотків річних за порушення договірних зобов`язань, хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не можуть вважатись основним зобов`язанням за письмовим договором (заборгованістю, щодо якої відсутній спір, про яку йдеться у статті 148 ГПК України);

- оскільки заявником заявлено вимоги щодо стягнення штрафу, пені, відсотків річних та інфляційних нарахувань, які не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, але можуть бути розглянуті окремо в позовному провадженні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог заявника в цій частині у відповідності до ч.1 п.3 ст.152 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 в частині відмови у видачі наказу та передати справу до Господарського суду Чернігівської області для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- вимога, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.07.2018 у справі №903/125/18;

- висновок господарського суду Чернігівської області про те, що вимоги про сплату пені та штрафу хоч і мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а відтак не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, - є хибним та спростовується позицією Верховного Суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.І., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" залишено без руху та роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" має право усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду відповідної заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

22.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі № 927/247/22, з якого слідує, що заявником виконано вимоги ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.І., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі № 927/247/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі № 927/247/22 та призначено до розгляду на 25.08.2022.

В судове засідання апеляційного господарського суду не з`явились представники боржника.

Оскільки явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнавалась обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного їх повідомлення про місце, дату і час судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність процесуальних підстав для відкладення розгляду справи та можливість її розгляду за відсутності представників боржника, з урахуванням доводів та аргументів, викладених в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп".

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судовою колегією встановлено.

До Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп", в якій заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Семенівська міська лікарня" Семенівської міської ради Чернігівської області 9 515,35грн, з яких: 8 092,50грн заборгованості, 178,70грн пені, 66,51грн трьох процентів річних, 611,16грн інфляційних нарахувань та 566,48грн штрафу.

Заява про видачу судового наказу обґрунтована неналежним виконанням боржником зобов`язань за Договором постачання електричної енергії № ЕЧ-107/2021 від 26.11.2021 (надалі - договір) в частині своєчасної та повної оплати товару на суму 8 092,50грн, та наявністю підстав, зокрема, для нарахування штрафу та пені відповідно до п. 9.2. договору.

Умовами зазначеного договору передбачено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 14.1 договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, і діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно пункту 3.1 договору строк поставки товару: з 01.12.2021 по 31.12.2021.

Так, на виконання умов договору Постачальник поставив, а Відповідач прийняв електричну енергію у грудні 2021 року на суму 8 092,50грн, що підтверджується Актом приймання - передачі електричної енергії № 9 від 31.12.2021.

Відповідно до пункту 6.2 договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору та за ціною, яка зазначена у Додатку 2 до договору.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що оплата поставленої електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем протягом 7 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий період.

Статтею 73 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) « 01» січня та « 07» визначено як святкові дні. Абзацом третім статті 67 КЗпП України передбачено, що у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73 КЗпП України) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого. Таким чином, Споживач повинен був сплатити вартість спожитої у грудні 2021 року електричної енергії до 14.01.2022.

Відповідно до пункту 9.2 договору Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, у разі порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, за кожен день прострочення, а у разі порушення строків розрахунків більше ніж на один місяць - у розмірі 7% від суми прострочення.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

договори та інші правочини;

створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплати за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих ГК України, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу (частина шоста статті 265 ГК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (стаття 692 ЦК України). Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до статті 193 ГК України, статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.

За змістом статей 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.07.2018 у справі №903/125/18.

Положення ч. 2 ст. 12 ГПК України визначають, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Утім, жодних доказів, які б свідчили про наявність спору між сторонами щодо заявленої до стягнення суми штрафу та пені, матеріали справи не містять, а отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки саме наявність спору є визначальною підставою для такої відмови.

Водночас, законодавець не обмежує поняття грошової заборгованості, визначеної статтею 148 ГПК України, певним її видом, а лише обмежує сумою такої заборгованості - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Положення частини другої статті 12, частини першої статті 148 ГПК України не містять таких категорій як «основне зобов`язання» чи «не основне зобов`язання», що свідчить про помилковість та хибність висновків суду, що вимоги про сплату штрафних санкцій (пені), інфляційних витрат та відсотків річних за порушення договірних зобов`язань не можуть вважатись основним зобов`язанням за письмовими договором.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок господарського суду Чернігівської області про те, що вимоги про сплату пені та штрафу хоч і мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а відтак не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки спростовується позицією постановою Верховного Суду від 24.07.2018 у справі №903/125/18.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 280-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі № 927/247/22 скасувати.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" про видачу судового наказу в частині стягнення 178,70грн пені, 66,51грн трьох процентів річних, 611,16грн інфляційних нарахувань та 566,48грн штрафу задовольнити.

4. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Семенівська міська лікарня" Семенівської міської ради Чернігівської області (; вул. Лікарняний Хуторок, 2, м. Семенівка, Семенівський район, Чернігівська область, 15400) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" (; вул. І. Мазепи, 6, м. Київ, 01010) 178 (сто сімдесят вісім)грн 70коп пені, 66 (шістдесят шість) грн 51коп трьох процентів річних, 611 (шістсот одинадцять) грн 16коп інфляційних нарахувань, 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн 48коп штрафу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00коп судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

5. Матеріали справи №927/247/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області на розгляд .

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2022

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран