ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" вересня 2022 р. Справа № 911/1741/22

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Садового товариства Мотоцикліст про забезпечення позову

до ОСОБА_1

про зобов`язання передати оригінали документів, документи, будь-які речі, предмети, які б свідчили про діяльність товариства

встановив:

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Садового товариства Мотоцикліст надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про зобов`язання останнього передати Садовому товариству Мотоцикліст в особи голови правління Хаяна Олександра Петровича всі оригінали установчих документів СТ Мотоцикліст, оригінали реєстраційних документів, печатку товариства, бланки, оригінали бухгалтерських документів, звіти про фінансові результати, звіти ревізійних комісій, оригінали укладених СТ Мотоцикліст господарських та будь-яких інших договорів, оригінали всіх протоколів чергових та позачергових загальних зборів, правління СТ Мотоцикліст, оригінали правовстановлюючих документів та їх невід`ємні частини на об`єкти нерухомого та рухомого майна, що належать товариству або знаходяться на його балансі, оригінали фінансової та бухгалтерської звітності товариства, документи по відкритих у банківських установах рахунках товариства, документи, що підтверджують надходження та використання грошових коштів, внесених членами товариства, оригінали будь-яких інших документів, будь-які речі, ключі, предмети, які б свідчили про його діяльність.

Як слідує зі змісту вказаного вище позову, з моменту державної реєстрації Садового товариства Мотоцикліст - 14.04.2003 по 09.08.2010 керівником такого товариства значився ОСОБА_2 .

Водночас, за доводами позивача, один з членів товариства ОСОБА_1 , будучи обраним у 2008 році в.о. голови правління товариства, незаконно здійснив дії щодо реєстрації іншої організаційно-правової форми товариства та внесення до ЄДР відомостей про себе як керівника товариства.

Як зауважив позивач, з огляду вказаних вище незаконних дій ОСОБА_1 , за зверненням членів товариства до Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області 13.06.2016 порушено кримінальне провадження №0000600 за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, досудове слідство у якому триває.

Також, згідно доводів позивача, на виконання рішень судів скасовано незаконно проведені ОСОБА_1 реєстраційні дії та визнано недійсними незаконно прийняті рішення зборів товариства, як наслідок з 15.08.2022 єдиним легітимним керівником СТ Мотоцикліст є голова правління ОСОБА_2 , якому на вимогу ОСОБА_1 не передав печатки та документів товариства.

Крім того, за доводами позивача, ОСОБА_1 разом з незаконно обраними членами правління не допускає ОСОБА_2 до приміщення, де знаходяться документи, а 11.09.2022 вказаними особами з порушенням норм чинного законодавства проведено збори членів товариства з використанням таємного голосування, з метою повернути собі керівництво товариством.

Водночас разом з вказаною позовною заявою Садовим товариством Мотоцикліст подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: здійснювати реєстрацію змін до відомостей про органи управління юридичної особи СТ Мотоцикліст, змін до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу Садове товариство Мотоцикліст (ідентифікаційний код юридичної особи 26426239).

В обґрунтування відповідно поданої заяви позивач посилається на вказані у позові обставини незаконного проведення 11.09.2022 загальних зборів членів товариства та прийняття, шляхом таємного голосування та письмового опитування, рішення про винесення недовіри голові правління ОСОБА_2 , тоді як діючим на даний момент статутом товариства, затвердженим Андріївською сільською радою Макарівського району Київської області від 18.10.2010 за №548-33-V, не передбачено ані таємного голосування, ані індивідуальних листків опитування.

Також позивач вказав на ряд порушень при прийнятті вказаного вище рішення, зокрема відсутність кворуму, протоколу загальних зборів та обговорення порядку денного, що, на переконання позивача, свідчить про вчинення незаконно обраними членами правління та ОСОБА_1 дій, направлених на незаконне заволодіння печаткою, майном та документами товариства, а також на зміну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиного легітимного голови правління та керівника СТ Мотоцикліст - ОСОБА_2 .

На переконання позивача вказане вище стане підставою для чергового позову до суду, оскільки процедура проведення 11.09.2022 зборів членів товариства є незаконною, що неодноразово встановлювалось судовими рішеннями у справах №370/386/19, №911/2574/21, №911/3037/21.

Отже, позивач вважає, що задоволення позовних вимог позивача не буде ефективним захистом його порушених прав, оскільки протягом судового розгляду у відповідача та незаконно обраного правління, при наявності печатки, майна та документів товариства, буде наявна можливість приймати рішення у спосіб, який суперечить діючому статуту товариства 2010 року і порушує права членів товариства, а також здійснювати державну реєстрацію відповідних змін в ЄДР.

В розрізі вказаного вище та обраного заходу забезпечення позову позивач послався на позицію щодо можливості застосування заходів забезпечення позову при позовних вимогах нематеріального характеру, згідно якою:

- у випадках звернення особи до суду із позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, не підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- в такому випадку має застосовуватись та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Приписами ст. ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З системного аналізу вищевказаних процесуальних приписів слідує, що забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд, зокрема, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №921/40/20.

Однак обрані позивачем заходи до забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації проводити будь-які реєстраційні дії щодо Садового товариства Мотоцикліст (ідентифікаційний код юридичної особи 26426239) не відповідають предмету позову, з яким він звернувся, оскільки приписи ст. 137 ГПК України передбачають, зокрема, можливість забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії саме щодо предмета спору, тоді як предметом спору за поданим позовом визначено неідентифіковані документи, речі та предмети товариства.

До того ж позивачем необґрунтовано, яким чином невжиття обраних ним заходів забезпечення позову унеможливить надалі виконання рішення про зобов`язання відповідача передати документи, речі та предмети товариства.

В розрізі вказаного вище та посилань позивача на необхідність дослідження у немайнових спорах питання утруднення відновлення порушених прав суд вважає за необхідне зазначити, що:

- під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, тобто посіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату;

- спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав;

- позивачем у преамбулі позову зазначено про його майновий характер;

- ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2022 у даній справі залишено позовну заяву Садового товариства Мотоцикліст без руху та постановлено виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду письмових пояснень із зазначенням, зокрема, відомостей щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідає заявлена позовна вимога у відповідно викладеній в прохальній частині редакції, зокрема щодо зобов`язання ОСОБА_1 передати товариству неідентифіковані ані за датою, ані за номером документи, неідентифіковані речі та предмети.

Посилання ж позивача на незаконність рішення загальних зборів членів товариства від 11.09.2022, у тому числі встановлення таких обставин рішеннями судів у справах №370/386/19, №911/2574/21, №911/3037/21, судом визнаються неспроможними та такими, що не є достатніми підставами для вжиття обраних позивачем заходів забезпечення позову з огляду на презумпцію легітимності рішень загальних зборів учасників товариства, які є актами ненормативного характеру, що породжують певні правові наслідки, тоді як визнання недійсними відповідних рішень у судовому порядку, у тому числі у справах №370/386/19, №911/2574/21, №911/3037/21, позивачем доказово необґрунтовано.

Поряд з тим відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9, ч.ч. 1-3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: відповідних заяв про державну реєстрацію; документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

В розрізі обраних позивачем заходів забезпечення позову шляхом заборони реєстраторам вчиняти певні дії судом визнаються неспроможними посилання позивача на те, що відповідач матиме змогу приймати незаконні рішення та здійснювати на їх підставі реєстраційні дії, позаяк державна реєстрація змін про юридичну особу є офіційним визнанням та підтвердженням відповідних змін, що первинно виникли внаслідок певних юридичних фактів.

З огляду на вказане суд звертає увагу на те, що самі лише обставини скликання загальних зборів членів товариства не свідчать ані про вчинення будь-яких дій щодо проведення державної реєстрації, ані про пов`язаність відповідних дій із предметом спору за поданим позовом про зобов`язання передати документи, речі та предмети, тоді як передбаченим ГПК України процесуальним механізмом унормовано забезпечення у обраний заявником спосіб не будь-якого позову, у тому числі минулих чи майбутніх, а саме вимог за тим позовом, в межах якого позивач звернувся до суду.

Отже, доводи позивача про ймовірність утруднення відновлення та захисту порушених прав за позовом у даній справі, в розрізі зазначених вище обставин, визнаються судом неспроможними і необґрунтованими в розрізі предмету та підстав поданого у даній справі позову, як наслідок не свідчить про наявність підстав для застосування обраних заявником заходів забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки обрані позивачем заходи забезпечення позову не відповідають предмету позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Садового товариства Мотоцикліст про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Садового товариства Мотоцикліст про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 21.09.2022, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема