ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/4064/21

За позовом: Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд.1, код ЄДРПОУ - 03351208, електронна адреса: )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Аврамової Людмили Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , електронна адреса представника: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Богомолова В.С.

Представники сторін:

Від позивача: Веселов А.О. - на підставі довіреності №29 від 09.02.2022р.;

Від відповідача: Оляш О.Ю.- на підставі ордеру серія ВН №1146896.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Акціонерне товариство (далі - АТ) «Одесагаз», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Аврамової Людмили Анатоліївни (далі - ФОП Аврамова Л.А.) про стягнення суми донарахованого об`єму необлікованого природного газу у розмірі 2 699 497 грн 89 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2022р. Ухвалою суду від 08.02.2022р. підготовче засідання відкладено на 01.03.2022р. Ухвалою суду від 18.03.2022р. призначено підготовче засідання на 12.05.2022р. Ухвалою суду від 12.05.2022р. відкладено підготовче засідання на 26.05.2022р. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.05.2022р. підготовче засідання відкладено на 07.07.2022р.

Протокольною ухвалою суду від 07.07.2022р. підготовче засідання відкладено на 15.07.2022р. Протокольною ухвалою від 15.07.2022р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 25.07.2022р.

Протокольною ухвалою від 25.07.2022р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 11.08.2022р. Протокольною ухвалою суду від 11.08.2022р. відкладено судове засідання на 01.09.2022р. Протокольною ухвалою суду від 01.09.2022р. відкладено судове засідання на 07.09.2022р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи введення в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та продовження строку його дії до 21.11.2022р., суд вважає, що у даному випадку справу №916/4005/21 було розглянуто у розумні строки.

Позивач - АТ «Одесагаз», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив, що надійшла до суду 15.07.2022р.

Відповідач - ФОП Аврамова Л.А., заперечує проти позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позову заяву, що надійшов до суду 07.07.2022р.

Позивач у справі зазначає, що 01.04.2016р. між ПАТ «Одесагаз», правонаступником якого є АТ «Одесагаз» (Оператор ГРМ) та ФОП Аврамовою Л.А. (Споживач) був укладений типовий договір розподілу природного газу №020046, форму якого затверджено постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015р., та який є договором приєднання, що був укладений з урахуванням ст.ст.633,634,641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір.

Відповідно до п.2.1 Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу з розподілу природного газу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно п.7.4 Договору Споживач зобов`язався, зокрема, не перешкоджати Оператору ГРМ у здійсненні заходів щодо вдосконалення обліку природного газу для точності виміру обсягів розподілу та споживання природного газу, у тому числі встановлення засобів дистанційної передачі даних, установки дублюючих засобів вимірювальної техніки чи монтажу окремих закладних частин для можливості їх встановлення за рахунок Оператора ГРМ; забезпечувати безперешкодний та безоплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості і величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій ; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу ; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.(далі-Кодекс ГРС).

Позивач зазначає, що Кодекс ГРС, затверджений постановою Національної комісії, шо здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1379/27824, розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Також позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Згідно ч.1 ст.40 зазначеного Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначає позивач, 30.07.2021р. під час планового обстеження ЗВТ Споживача представниками АТ «Одесагаз» було встановлено у ФОП Аврамової Л.А. за адресою: смт Великодолинське, вул. Кооперативна, 38, порушення Кодексу ГРС, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу на газопроводі вводу після вимикаючого пристрою на межі балансового розмежування, під першою опорою (діаметром 89 мм) по ходу газу, виявлено газовий відвід на весь діаметр опори з витоком газу та наявним (свіжим фарбуванням) і електрозварювальними роботами.

Таким чином, як зазначає позивач, відповідач незаконно приєднався до надземного ввідного газопроводу діаметром 76 мм, довжиною 39 м, в зоні відповідальності ФОП Аврамової, визначеної згідно з Актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін №149. Приєднання відбулося зварювальним способом. Порушення вдалося виявити завдяки застосуванню спеціального обладнання - газоіндикатора Snooper mini, який призначений для виявлення витоків газу та прихованих газопроводів у закритих приміщеннях.

Також вдалося виявити підземний несанкціонований газопровід в приміщеннях ФОП Аврамової, де знаходилися газові печі для приготування хлібо-булочних виробів, який не передбачений проектом газопроводу на території Споживача.

Несанкціоноване втручання в газопровід надало можливість ФОП Аврамовій використовувати газ в обхід встановленого лічильника газу Еlster типу ВК G-10, заводський №0014926, тобто, Споживач споживав газ поза обліком.

АТ «Одесагаз» зазначає, що наявність несанкціонованого газопроводу кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу виходячи з положень п.п.1 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, а згідно п.4 глави 1 розділу І Кодексу несанкціонований газопровід несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Позивач зазначив, що виходячи з аналізу цієї норми саме відповідач, як Споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу, навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи, здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

У відповідності до п.1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, представниками АТ «Одесагаз» було складено Акт про порушення №02294 від 30.07.2021р., який було підписано представником ФОП Аврамової Л.А - Аврамовим П.С., який надав свої пояснення. У п.8 цього Акта зазначено місце, дату, час розгляду комісією Оператора ГРМ цього Акта, а саме: 17.08.2021р. о 16:00 за адресою: м.Одеса, вул. Одарія, 1.

Як зазначає позивач, відповідно до п.11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Рішенням комісії АТ «Одесагаз» №2 від 17.08.2021р. задоволено Акт про порушення №02294 від 30.07.2021р. та донараховано об`єм (обсяг) безоблікового споживання природного газу ФОП Аврамова Л.А. відповідно до Акта розрахунку необлікованого природного газу №2 від 17.08.2021р. у загальному розмірі 2 699 497 грн 87 коп.

Вказані рішення комісії та Акт розрахунку необлікованого природного газу №2 від 17.08.2021р. було вручено представнику ФОП Аврамової Л.А., який був присутній на засіданні комісії, що підтверджується зауваженнями щодо рішення комісії.

Позивач зазначає, що сума, зазначена в Акті - розрахунку необлікованого природного газу №2 від 17.08.2021р., розрахована на підставі п.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС, та має бути сплачена Споживачем згідно п.12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Таким чином, АТ «Одесагаз» дійшло висновку, що Споживачем - ФОП Аврамовою Л.А. було допущено порушення п.п.1 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодекс ГРС, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу, здійсненого шляхом прихованих заходів, що має наслідком сплату вартості донарахованого об`єму необлікованого природного газу.

Несплату ФОП Аврамовою Л.А. вартості необлікованого природного газу у загальному розмірі 2 699 497 грн 87 коп. позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку із чим звернувся до суду з позовом про стягнення зазначеної суми у судовому порядку.

Відповідачка - ФОП Аврамова Л.А. проти позову заперечує, посилаючись на те, що Акт про порушення №02294 від 30.07.2021р. складено без присутності її або її законного представника, що є порушенням п.2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, у зв`язку із чим відповідачка вважає, що вона не має жодного відношення ані до Акта про порушення №02281 від 28.07.2021р., ані до Акта про порушення №02294 від 30.07.2021р.

При цьому, відповідачка зазначає, що вона не надавала повноважень представляти її інтереси будь-якій особі під час складання даних Актів.

Відповідачка зазначає, що згідно із п.4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

Але, в порушення цієї вимоги законодавства, копія Акта про порушення №02294 від 30.07.2021р. на її адресу не надсилалася.

Також, відповідачка зазначає, що надані позивачем у якості доказів документи викликають у неї обґрунтований сумнів. Зокрема, надані позивачем письмові докази не засвідчені належним чином, що є порушенням ч.2 ст.91 ГПК України, у зв`язку із чим, на думку відповідачки, не можуть бути взяті судом до уваги.

На думку відповідачки, позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів того, що вона могла вчинити порушення у вигляді встановлення несанкціонованого газопроводу, адже, з наданого позивачем Акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін №149, на якому відсутня дата складання та який не містить ідентифікуючих ознак договору, додатком до якого він є, неможливо встановити межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності ФОП Аврамової Л.А.. Згідно п.1.2 Акта ділянка експлуатаційної відповідальності АТ «Одесагаз» - від точки А до точки Б, а ділянка балансової належності та експлуатаційної відповідальності Споживача - від точки Б до точки В. При цьому, наведена у Акті схема взагалі не містить точки «В». Таким чином, відповідачка дійшла висновку про те, що обов`язок неналежної експлуатації газопроводу (недопущення його пошкодження) взагалі покладено на позивача.

Крім того, відповідачка зазначає, що згідно п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС точка комерційного обліку (вузол обліку) є межею балансової належності, у зв`язку із чим балансова відповідальність ФОП Аврамової Л.А. починається лише після вузла обліку, що спростовує можливість вчинення нею порушення, зазначеного в Акті про порушення №02294 від 30.07.2021р.

Також, відповідачка вважає незаконним та таким, що було складено з порушенням Кодексу ГРС рішення комісії №2 від 17.08.2021р., адже вважає, що з цього рішення неможливо ідентифікувати відносно кого воно складено (в рішенні зазначено «ФОП Аврамова», в графі договір зазначено лише « 020046» без дати укладання). При цьому, відповідачка зазначає, що вона не має відношення до договору №020046, укладеного між АТ «Одесагаз» та ФОП Аврамова, а Договір розподілу природного газу від 01.04.2016р. між ПАТ «Одесагаз» (Оператор ГРМ) та ФОП Аврамовою Л.А. (Споживач) має №020046/Т.

На думку відповідачки, у рішенні комісії невірно зазначено суть порушення «несанкціонований газопровід, здійснений шляхом прихованих заходів», що, на її думку, не відповідає реальним обставинам справи та спростовується наявними у матеріалах справи документами, адже, згідно Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін №149 газопровід є надземним.

Відповідачка вважає аргументи позивача суперечливими, поведінку позивача такою, що не відповідає критеріям добросовісності, а відтак, вимоги АТ «Одесагаз» вважає незаконними.

Відповідачка також вважає необґрунтованим та незаконним додаток до рішення комісії у вигляді акта-розрахунку, враховуючи не доведення позивачем вчинення ФОП Аврамовою Л.А. порушення, передбаченого Кодексом ГРС.

Крім того, відповідачка зазначає, що навіть з наданих позивачем Акта про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін №149 та Акта про порушення від 30.07.2021р. вбачається, що порушення було вчинене відкритим способом, а не шляхом прихованих заходів. При такому порушенні, на думку відповідачки, необхідно було застосовувати абз.1 п.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС, відповідно до якого у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, суд встановив, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Статтею 41 вказаного вище Закону встановлено, що регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем, який повинен містити такі положення, зокрема, основні правила технічної експлуатації газорозподільних систем; умови, у тому числі комерційні та технічні, доступу до газорозподільних систем, включаючи комерційні та технічні умови приєднання нових об`єктів замовника до газорозподільної системи; правила обліку природного газу (у тому числі приладового).

Згідно Акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін №149, що був складений ПАТ «Одесагаз» (Оператором ГРМ та ФОП Аврамовою (Споживач, балансоутримувач пекарні за адресою: вул.Кооперативна,38, смт Великодолинське, Овідіопольського району) балансова належність газових мереж та їх складових (окремих елементів) споживача: від точки А до точки Б - ділянка балансової належності, від точки Б до точки В - ділянка балансової належності та експлуатаційної відповідальності. технічні параметри газопроводу та обладнання: надземний газопровід - ввід н/т діаметр 76-0,5 м; надземний ввідний газопровід н/т діаметр 76- 39м; надземний ввідний газопровід н/т діаметр 40-1 м; надземний ввідний газопровід н/т діаметр -32-2м; вузол обліку газу G-10 - 1 шт.; кран dy 65 - 1 шт.

Відповідно до п.4 зазначеного Акта Споживач зобов`язаний забезпечити безперешкодний та безкоштовний доступ до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством.

Абзацом 30 п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, визначено, що межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу.

Абзацом 31 п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС визначено, що межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж.

Відповідно до п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС, власник комерційного ВОГ (вузла обліку газу) або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно з пунктом 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

З матеріалів справи вбачається. що 01.04.2016р. між ПАТ «Одесагаз» (Оператор ГРМ) та ФОП Аврамовою Л.А. (Споживач) був укладений Типовий договір №020046/Т розподілу природного газу, який, відповідно до п.1.3, є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст.633,634,641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної Споживачем заяви - приєднання за формою, наведеною у додатку №1 (для побутових споживачів) та у додатку №2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п.2.3 Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРС).

За матеріалами справи, на виконання заяви ФОП Аврамової Л.А. від 01.03.2021р., 05.03.2021р. за адресою: смт Овідіополь, вул. Кооперативна, 28, на підприємстві ФОП Аврамової, договір №020046, АТ «Одесагаз» було складено Акт №89 установки газового лічильника після повірки, з якого вбачається, що 05.03.2021р. на цьому об`єкті встановлено газовий лічильник заводський номер 0014926, установочка пломба R32093223.

Крім того, 05.03.2021р. представниками АТ «Одесагаз» був складений Акт приймання комерційного вузла обліку газу, з встановленим радіомодулем дистанційною передачею показників, з якого вбачається, що було проведено технічне обстеження системи обліку газу, вузол обліку відповідає затвердженому проекту; системи дистанційної передачі даних відповідають вимогам Кодексу ГРМ і технічному завданню АТ «Одесагаз»; всі ЗВТ вузла обліку пройшли метрологічну повірку в установленому порядку. Встановлені наступні ЗВТ: Еlster типу ВК G-10, заводський №0014926, охоронна пломба R32093223, дата повірки - ІV кв. 2020р., модуль, концентратор GPRS №53074, встановлене газоспоживаюче обладнання АОГВ «Росс» потужністю 40 кВт, піч ратал потужністю 61 кВт. Представником Замовника був Аврамов С.С.

Відповідно до п.5. глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРС Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством. Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання.

Згідно п.п.3, 4, 7 п.7.2 Договору Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу на територію та земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система, та/або газове обладнання Споживача, та/або комерційний вузол обліку, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством та цим Договором; перевірити роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті Споживача, у порядку, визначеному Кодексом ГРС; інші права, передбачені цим Договором та Кодексом ГРС.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС контрольний огляд вузла обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу.

Пунктом 4 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС встановлено, що оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право, зокрема, оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Відповідно до п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС відмова в доступі до об`єкта споживача - вчинення споживачем (власником або наймачем об`єкта споживача) та/або власником території, де розташований/розміщений об`єкт споживача та/або комерційний вузол обліку, за яким здійснюються розрахунки споживача, дій, які перешкоджають представникам оператора газорозподільної системи виконувати функції, передбачені цим Кодексом, що засвідчується актом про порушення, складеним відповідно до вимог цього Кодексу; власник - юридична особа, або фізична особа, або фізична особа - підприємець, яка на законних підставах володіє та користується об`єктом, зокрема газовими мережами або об`єктом газорозподільної системи; вузол обліку природного газу / вузол обліку / ВОГ - сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством.

28 липня 2021р. працівниками АТ «Одесагаз», у присутності Аврамова П.С. , який підписав Акт як представник Споживача, був складений Акт про порушення №02281, згідно якого представником Споживача було відмовлено у доступі до вузла обліку газу, розташованого на об`єкті хлібобулочного виробництва, за адресою: смт Овідіополь, вул. Кооперативна, 38.

У Акті зазначено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акта буде проводити засідання 17.08.2021р. за адресою: м.Одеса, вул.Одарія,1 о 16:00.

Представник ФОП Аврамової - Аврамов П.С. навів в Акті свої зауваження щодо підстав не допуску представників АТ «Одесагаз» до всього газового обладнання.

Оригінал Акта про порушення №02281 від 28.07.2021р. був оглянутий у судовому засіданні 15.07.2022р.

Слід зауважити, що Аврамов П.С. не заперечив у Акті, що він не є представником ФОП Аврамової Л.А., у зв`язку із чим суд вважає, що представник ФОП Аврамової Л.А. був належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення.

30 липня 2021р. представниками АТ «Одесагаз» ОСОБА_5, ОСОБА_2 на об`єкті: хлібо-булочне виробництво за адресою: смт Овідіополь, вул. Кооперативна, 38, що належить споживачу ФОП Аврамова Л.А., договір №020046, у присутності ОСОБА_3 , Аврамова П.С. (документів не надано, від підпису відмовилися) було складено Акт про порушення №02294, згідно якого встановлено порушення Кодексу ГРС, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу - на газопроводі вводу після вимикаючого пристрою на межі балансового розмежування, під першою опорою (діаметром 89 мм) по ходу газу, виявлено газовий відвід на весь діаметр опори з витоком газу та наявним (свіжим фарбуванням) і електрозварювальними роботами. Біля газогорілочного пристрою печі на підлозі виявлено бетонну п`яту, яка відрізняється від загального кольору підлоги. При застосуванні приладу SEVERIN 1 біля бетонної п`яти він видав 2000 ррм і продовжував зростати. Під першою опорою, під якою знайдено несанкціонований газовий відвід, наявні електрозварювальні роботи та свіже фарбування. При проведенні подальшого пошуку підключення до газу відмовлено.

За приписами ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу є, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (п. 7).

Згідно з п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо споживачів здійснюється нарахування необлікованих об`ємів природного газу належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу (згідно з визначенням, що міститься у Кодексі ГРС) - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Пунктами 1-6 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акту про порушення.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акту про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

З тексту Акту про порушення №02294 від 30.07.2021р. вбачається, що додатком до нього є фото- та відеофіксація.

Судом під час дослідження доказів було оглянуто докази у вигляді відеофіксації проведення перевірки та виявлення порушення, про яке йде мова в Акті про порушення №02294 від 30.07.2021р.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ч.1 ст.96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

У Керівництві «Електронні докази в цивільному та адміністративному процесі», ухваленому Комітетом міністрів Ради Європи 30.01.2019 (далі - Керівництво) зазначено, що електронні (цифрові) докази можуть бути у формі тексту, відео, фотографій чи аудіозаписів. Дані можуть бути отримані за допомогою різних способів та з різних джерел, наприклад мобільних телефонів, веб-сторінок, бортових комп`ютерів або GPS-реєстраторів (у тому числі відомості, що перебувають поза контролем сторони).

Верховний Суд у постанові від 03.08.2022р. у справі №910/5408/21 зазначив, що важливим є дотримання принципу недискримінації при дослідженні електронних доказів, що означає, що суди не повинні відмовляти в прийнятті електронних доказів і не повинні заперечувати їх юридичну силу лише тому, що вони зібрані та / або подані в електронній формі. Суди не повинні заперечувати юридичну силу електронних доказів лише через відсутність вдосконаленого, кваліфікованого або подібного захищеного електронного підпису. Сторонам має бути дозволено подавати електронні докази в оригінальному електронному форматі без необхідності надання роздруківок (пункти 6, 7, 9 Керівництва).

Невикористання електронного підпису особами, які створили електронний доказ (лист, повідомлення, файл, аудіозапис, інші дані), не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи зазначене, судом приймається у якості доказу по справі зроблена позивачем по справі відеофіксація перевірки об`єкта ФОП Аврамової Л.А. за адресою: смт Овідіополь, вул. Кооперативна, 38, хлібо-булочне виробництво, що проводилася 30.07.2021р.

Згідно п.4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

З тексту Акта про порушення вбачається, що він підписаний двома представниками Оператора ГРМ, а від підпису відмовилися ОСОБА_3 , Аврамов П.С. , який надав свої пояснення як представник ФОП Аврамової Л.А. в Акті про порушення №02281 від 28.07.2021р.

Слід зауважити, що за матеріалами справи, після складання Акта про порушення №02284 від 28.07.2021р. щодо не допуску представників Оператора ГРМ на об`єкт ФОП Аврамової, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , саме Споживачем було запропоновано представникам АТ «Одесагаз» провести перевірки у інший день, у зв`язку із чим вони прибули до об`єкта Споживача 30.07.2021р.

Але, ані в ході перевірки 28.07.2021р., ані в ході перевірки 30.07.2021р., ані при складанні Акта приймання комерційного вузла обліку газу від 05.03.2021р. (який підписаний представником замовника Аврамовим С.С. ) сама ФОП Аврамова Л.А. участі не приймала. Наслідком цього стало посилання представників ФОП Аврамової Л.А. на незаконність всіх цих документів та інших документів, що стосуються ФОП Аврамової Л.А. (у тому числі неповне зазначення номеру Договору), та, зокрема, неврахування їх судом при розгляді справи як неналежних та недопустимих доказів.

На думку суду, все це свідчить про недобросовісність відповідачки та наявність суперечливої поведінки відповідачки, яка одночасно хоче бути Споживачем природного газу за своєму об`єкті та використовувати природний газ з метою проведення господарської діяльності, та, у той же час, вчиняє дії, направлені на перешкоду Оператору ГРМ у виконанні ним своїх обов`язків, на внесення недостовірної інформації тощо.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства.

Тлумачення п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №910/9397/20, від 10.04.2019 у справі №390/34/17).

Відповідно до п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Згідно п.10 зазначеної глави Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

За матеріалами справи, Рішенням комісії АТ «Одесагаз» №2 від 17.08.2021р. задоволено Акт про порушення №02294 від 30.07.2021р. та донараховано об`єм (обсяг) безоблікового споживання природного газу ФОП Аврамова Л.А. відповідно до Акта розрахунку необлікованого природного газу №2 від 17.08.2021р. у загальному розмірі 2 699 497 грн 87 коп.

Вказані рішення комісії та Акт-розрахунок необлікованого природного газу №2 від 17.08.2021р. було вручено представнику ФОП Аврамової Л.А., який був присутній на засіданні комісії, що підтверджується зауваженнями щодо рішення комісії.

Суд вважає за необхідне зауважити, що Рішення комісії АТ «Одесагаз» №2 від 17.08.2021р. є чинним, Споживачем не оскаржувалося, відповідач не надіслав позивачу заперечень щодо виставленого рахунку та Акта, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати це рішення незаконним.

Відповідно до п.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід здійснений шляхом прихованих заходів або несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (несанкціонованим споживачем) права власності чи користування на його об`єкт (приміщення), але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення.

Таким чином, Акт - розрахунок необлікованого природного газу №2 від 17.08.2021р. здійснено у повній відповідності до вимог законодавства та виходячи з потужності неопломбованого газоспоживаючого обладнання та часу його роботи.

Судом також враховано, що п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС встановлено, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ;

Згідно п. 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

У разі самовільного під`єднання побутовим споживачем газових приладів промислового характеру (газогенератори тощо) та/або таких, що використовуються ним для професійної чи комерційної діяльності, перерахунок здійснюється за цінами і тарифами, встановленими для промислових споживачів та суб`єктів господарювання.

Перевіривши розрахунок, викладений в акті-розрахунку від 23.12.2021р., складеному згідно з рішенням Комісії з розгляду актів про порушення №2 від 17.08.2021р., суд дійшов висновку, що він є вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ «Одесагаз» про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 2 699 497 грн 89 коп. підлягають задоволенню.

Аргументи відповідача з приводу відсутності 17.08.2021р. на засіданні комісії з розгляду актів про порушення представника територіального органу Регулятора у якості підстави незаконності такого Рішення, на думку суду, є помилковими, оскільки норми Кодексу ГРС не містять положень, щодо вимоги про прийняття рішення у присутності усіх членів комісії на засіданні.

Наданий позивачем до матеріалів справи протокол опитування свідка ОСОБА_5 від 10.05.2022р. до уваги судом не приймається, адже, відповідно до положень ч.1 ст.87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Згідно ч.ч.1-3 ст.88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Відповідно до положень ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.4 зазначеної статті Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019р. № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016р. у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

На підставі вищенаведеного, враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача відповідно до вимог 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Одесагаз» до Фізичної особи - підприємця Аврамової Людмили Анатоліївни про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 2 699 497 грн 89 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Аврамової Людмили Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд.1, код ЄДРПОУ - 03351208) вартість необлікованого об`єму природного газу у розмірі 2 699 497 грн 89 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 40 492 грн 46 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2022 р.

Суддя Н.В. Рога