ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/981/22

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Абразив Груп»
до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»
про стягнення 90619,86 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Абразив Груп» (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі відповідач) про стягнення 90619,86 грн. боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю (поставку) товарів від 05.04.2021 № 12/15 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві видаткових накладних та актів прийняття-передачі продукції у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2022 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 28.07.2022 для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 09.08.2022 та встановлено відповідачу строк до 23.08.2022 для подачі заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором про закупівлю (поставку) товарів від 05.04.2021 № 12/15 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві видаткових накладних та актів прийняття-передачі продукції у встановлений договором строк.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 28.07.2022 № 02-11/23, в якому він зазначає, що позивачем не доведено факт своєчасної поставки продукції, не доведено факт надання необхідних документів визначених п. 6, 7 додатка № 1 до договору та не доведено факт отримання виставленої позивачем претензії. Відповідач також зазначає, що з 24.02.2022 м. Світлодарськ, де мешкають всі працівники Вугільної ТЕС, було окуповане Російським агресором, був втрачений зв`язок з працівниками. На даний час відповідач немає можливості дістатись до первинної документації та спростувати вимоги позивача. Позовні вимоги відповідачем не визнаються.

У поданому відзиві відповідач просить суд зупинити провадження у справі до припинення чи скасування воєнного стану та деокупації Вугільної ТЕС.

У встановлений судом строк позивач подав до суду відповідь на відзив від 04.08.2022, в якій вказує, що видаткові накладні та акти приймання-передачі подані разом з позовною заявою є належними та достатніми доказами факту отримання товару відповідачем. Щодо посилань відповідача про недоведеність факту передачі відповідачу документів, визначених умовами договору, то такі твердження є необґрунтованими, з огляду на доведеність поставки товару та відсутність будь-яких претензій з боку відповідача щодо належного передання супровідної документації. Щодо відсутності доступу працівників відповідача до первинної документації, то позивач зазначає, що строк оплати за товар настав у січні 2022 року, за місяць до введення воєнного стану. Щодо клопотання відповідача про зупинення розгляду справи до настання відповідних умов, то позивач заперечує проти задоволення даного клопотання та вважає, що його задоволення суперечить ст. 227-229 ГПК України, позбавляє позивача права на судовий захист своїх прав та порушує принцип розумності строків розгляду справи судом.

У встановлений строк відповідач своїм правом на подачу заперечень на відповідь на відзив не скористався, заперечення на відповідь на відзив суду не подав.

Розглянувши клопотання відповідача, яке міститься у відзиві на позовну заяву від 28.07.2022 № 02-11/23 про зупинення провадження у справі до припинення чи скасування воєнного стану та деокупації Вугільної ТЕС, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Підстава, за якою відповідач просить суд зупинити провадження у даній справі не передбачена положеннями ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, за наявності якої суд має право зупинити провадження у справі, а відтак у суду відсутні правові підставі для зупинення провадження у даній справі, у зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача, яке міститься у відзиві на позовну заяву від 28.07.2022 № 02-11/23 про зупинення провадження у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір про закупівлю (поставку) товарів від 05.04.2021 № 12/15 (далі договір), відповідно до умов якого позивач - постачальник зобов`язався поставити відповідачу товар (продукцію) згідно умов договору, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені в додатку № 1 до договору.

У відповідності до п. 2.1, 2.2 договору ціною договору є загальна сума цін на продукцію (вартість) з ПДВ, що поставляється за даним договором. Ціни на продукцію визначаються в додатку № 1 до договору.

Згідно з п. 2.4 договору вартість продукції, зазначена в п. 2.1 договору, включає вартість тари, упаковки, маркування продукції, а також інші витрати, які покладаються на постачальника відповідно до умов постачання, зазначених в п. 3.1 договору.

Розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку, передбаченому додатком № 1 до договору (п. 2.5 договору).

Пунктами 3.1, 3.2 договору встановлено, що постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку № 1 до договору. Місце, строк (термін) поставки продукції визначається у додатку № 1 до договору.

Згідно з п. 5.3 договору Датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом строку, зазначеного в додатку № 1 до договору (п. 12.1 договору).

Між сторонами у справі підписано додаток № 1 до договору, в якому сторони погодили найменування, асортимент, кількість товару (продукції) та його ціну.

Згідно з п. 2 додатку № 1 до договору загальна вартість продукції 336179,28 грн., в тому числі ПДВ 20% - 56029,88 грн.

Відповідно до п. 3 додатку № 1 до договору умови розрахунків: розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: протягом 30 календарних днів з дати підписання покупцем акту приймання-передачі продукції.

Пунктом 4 додатку № 1 до договору передбачено, що постачальник здійснює поставку товару (продукції) автомобільним транспортом на умовах поставки DDP (84792, Донецька обл., Бахмутський р-н, м. Світлодарськ, склад № 1 Вуглегірської ТЕС), відповідно до правил «Інкотермс 2010».

Згідно з п. 5 додатку № 1 до договору строк поставки: 30 календарних днів (з правом дострокової поставки) після отримання постачальником заявки покупця (лист).

Строк дії договору обчислюється з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021 включно, а в частині щодо розрахунків до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 9 додатку № 1 до договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар згідно наступних актів приймання-передачі продукції: від 30.12.2021 на суму 83633,16 грн., від 31.12.2021 на суму 5964 грн., від 31.12.2021 на суму 1022,70 грн. та видаткових накладних: від 24.12.2021 № 3315 на суму 83633,16 грн., від 29.12.2021 № 3337 на суму 5964 грн., від 29.12.2021 № 3339 на суму 1022,70 грн., які підписані в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін, підписи яких в актах приймання-передачі завірені печатками товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

В матеріалах справи міститься довіреність від 24.12.2021 № 498, на підставі якої відповідач отримав вказаний товар.

Для оплати поставленого товару позивач виставив відповідачу наступні рахунки на оплату: від 24.12.2021 № 3328 на суму 92439,18 грн., від 29.12.2021 № 33561 на суму 5964 грн., від 29.12.2021 № 3352 на суму 1022,70 грн.

Судом досліджені вищеперелічені видаткові накладні та встановлено, що в них зазначені вказані вище рахунки на оплату, що дає підстави дійти висновку про їх наявність у відповідача.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у повному обсязі не виконав, то за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 90619,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, в зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 90619,86 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 90619,86 грн. основаного боргу.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача в розмірі 90619,86 грн. перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 90619,86 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що позивачем не доведено факт своєчасної поставки продукції не приймається судом до уваги при вирішенні даного спору, позаяк відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджують вказані посилання.

Посилання відповідача щодо того, що позивачем не доведено факту надання необхідних документів визначених п. 6, 7 додатку № 1 до договору не приймається судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляється судом, позаяк відповідач прийняв товар на підставі перелічених вище актів приймання-передачі продукції та видаткових накладних без будь яких зауважень та застережень.

Посилання відповідача щодо того, що 24.02.2022 м. Світлодарськ, де мешкають всі працівники Вугільної ТЕС, було окуповане Російським агресором, був втрачений зв`язок з працівниками та на даний час відповідач немає можливості дістатись до первинної документації та спростувати вимоги позивача, не є тими обставинами, які звільняють відповідача від обов`язок здійснити розрахунок за поставлений товар. Відповідач у випадку оплати товару не був позбавлений можливості звернутися до банківської установи, враховуючи, що умовами договору передбачено безготівковий розрахунок за товар, для отримання банківської виписки, в якій відображено рух коштів на оплату товару на виконання умов укладеного між сторонами правочину.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232-233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Абразив Груп» до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення 90619,86 грн. боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (вул. Рудиківська, 49, смт. Козин, Обухівський р-н, Київська обл., 08711, ідентифікаційний код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Абразив Груп» (вул. Магістральна, 100А, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69084, ідентифікаційний код 33703603) 90619 (дев`яносто тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 86 коп. боргу, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 14.09.2022.

Суддя Ю.В. Подоляк