ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/1167/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури (33001, м. Рівне, вул. Гарна, 29, ) в інтересах держави в особі Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, вул. Соборна, 12-а, )

до відповідача Приватної фірми - Торговий дім "Орислава" (33010, м. Рівне, вул. Дубенська, буд. 44-а, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державний реєстратор Управління надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал Ірина Андріївна (33028, м. Рівне, Майдан Просвіти,2, )

про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

від прокуратури: Котяй І.В..

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовом до Приватної фірми - Торговий дім "Орислава" в якому просить:

- рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54459464 від 07.10.2020 визнати незаконним та скасувати;

- припинити право власності за Приватною фірмою-Торговий дім «Орислава» на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101) - приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю площею 11,2 кв.м., номер запису про право власності №38550676, за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вулиця Дубенська, 44-а.

Даний позов обгрунтовує наступним. Рівненською окружною прокуратурою встановлено, що 07.10.2020 державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал Іриною Андріївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №54459464 та проведено реєстрацію права приватної власності на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю по вул. Дубенська, 44-а, у місті Рівному за Приватною фірмою - Торговим домом «Орислава». Прокурор вважає, що в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І.А. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №54459464 та провела реєстрацію права приватної власності на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю по вул. Дубенська, 44-а, у місті Рівному, що фактично є об`єктом самочинного будівництва, за Приватною фірмою - Торговим домом «Орислава» на підставі документів, які, відповідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є підставою реєстрації права власності та які не відповідають вимогам, встановленим цим Законом та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Крім того прокурор зазначає, що згідно з принципом єдності правового статусу земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, в ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Землі, що розташовані в межах населених пунктів Рівненської міської ради перебувають у розпорядженні територіальної громади Рівненської міської ради. Так, земельна ділянка з к.н.:01:022:0764, відповідно до Публічної кадастрової карти, є землями запасу і належить територіальній громаді міста Рівне в особі Рівненської міської ради. Відповідно, вважає, що приватна фірма-торговий дім «Орислава», маючи право власності на об`єкт нерухомості, який знаходяться на зазначеній земельній ділянці, набуває привілейованого права на користування земельною ділянкою, що в свою чергу призводить до обмеження у володінні, розпорядженні, користуванні власником земельної ділянки - Рівненською міською радою.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року позовну заяву Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури (33001, м. Рівне, вул. Гарна, 29, ) залишено без руху. Зобов`язано Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури (33001, м. Рівне, вул. Гарна, 29, ) у 10 денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати докази доплати судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп..

18.01.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків. До заяви додано докази доплати судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп..

Ухвалою суду від 19 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Від державного реєстратора Управління надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал Ірини Андріївни надійшли пояснення на позовну заяву в яких зазначає наступне. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-VI (далі - Закон № 1952-VI) та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок № 1127).

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону № 1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Згідно пункту 54 Порядку № 1127 (в редакції, яка діяла на дату прийняття рішення) державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

05.10.20202 до Центру надання адміністративних послуг в місті Рівному звернулася з заявою Самсон Л.С., яка діяла від імені приватної фірми-торговий дім «Орислава» щодо проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю, яка розташована за адресою: м.Рівне, вул.Дубенська, буд.44а.

Для державної реєстрації заявницею були надані документи: технічний паспорт на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю та висновок ПП «Техно Ком» щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 01.10.20220 № 01-101/20.

Оскільки заявницею були надані документи, які передбачені пунктом 54 Порядку № 1127, державний реєстратор Управління Яскал І.А. прийняла рішення від 07.10.2020 № 54458105 про державну реєстрацію права власності за суб`єктом: приватна фірма-торговий дім «Орислава» на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю ПІ, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська буд.44а та рішення від 07.10.2020 № 54459464 про державну реєстрацію права власності за суб`єктом: приватна фірма-торговий дім «Орислава» на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська буд.44а.

Крім того, держреєстратор зазначає, що відповідно до вищевказаного висновку згідно матеріалів технічної інвентаризації власником об`єкта нерухомого майна - допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Дубенська, буд.44а є: приватна фірма-торговий дім «Орислава» - 1/1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Управлінням забезпечення надання адміністартивних послуг Рівненської міської ради 01.06.2020, реєстраційний номер 101.

Державний реєстратор вважає, що державна реєстрація права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна проведена відповідно до положень пункту 54 Порядку № 1127, а не відповідно до статті 27 Закону № 1952-VI, як стверджує в позовній заяві Виконувач обов`язки керівника Рівненської окружної прокуратури.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вищевказану будівлю на дату прийняття державним реєстратором Управління Яскал І.А. спірного рішення вже було зареєстроване, а відтак, помилковим є твердження Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури, що державна реєстрація була вчинена державним реєстратором Управління відповідно до вимог статті 27 Закону № 1952-УІ.

16.02.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Рівненської окружної прокуратури надійшла відповідь на письмові пояснення третьої особи -державного реєстратора Управління надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І.А., в яких зазначає наступне. Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державного реєстратора Управління надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І.А. на позовну заяву Рівненської окружної прокуратури не відповідає положенням чинного законодавства та обставинам справи, є необгрунтованими, надуманими та безпідставними, а тому не заслуговують на увагу. У зв`язку з чим, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень М54459464 від 07.10 2020, а також припинення права власності за приватною фірмою-торговим домом «Орислава» на об`єкт нерухомого майна.

04.03.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Рівненської міської ради надійшли пояснення на позовну заяву, в яких вважає, що в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І.А. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 54459464 та провела реєстрацію права приватної власності на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю по вул. Дубенська, 44-а, у місті Рівному, що фактично є об`єктом самочинного будівництва, за Приватною фірмою - Торговим домом «Орислава» на підставі документів, які, відповідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не є підставою реєстрації права власності та які не відповідають вимогам, встановленим цим Законом та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно га їх обтяження.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначає наступне. Відповідач вважає, що жодні права Позивача при здійсненні реєстрації нерухомого майна саме прав та їх обтяжень № 54459464 від 07.10.2020 не порушені.

Відповідач зазначає, що під час здійснення реєстрації (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101), відбувся лише фактичний поділ уже існуючої будівлі. Відповідач, як власник будівлі має право користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Тому не змінюючи розміри даної будівлі, не здійснюючи жодних реконструкцій та добудов - існуючу будівлю яка перебуває у приватній власності Відповідача, фактично було розділено на 2 окремих об`єкта нерухомого майна.

Вважає, що рішення державного реєстратора №54459464 від 07.10.2020 року прийняте на підставі вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі документів, які відповідають Закону може слугували підставою для державної реєстрації, так як державному реєстратору було надано Висновок щодо можливості поділу об`єкта нерухомого майна №01-10-1/20 від 01.10.2020, виданого ПП «Техно Ком». Зокрема висновком №01-10-1/20 встановлено, що будівля має окремі входи, відокремлені інженерні мережі, тому є можливість поділити в натурі допоміжну будівлю для зберігання контейнерів та інвентарю на два самостійні об`єкти нерухомого майна, а саме: на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю площею 2,7 м.кв, та приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю площею 11,9 м2.

Відповідач зазначає, що відповідний поділ відбувся в межах існуючої, зареєстрованої на підставі права власності Відповідача будівлі та даний Висновок Позивач не заперечує та не оспорює. Спірна будівля була придбана ПФТД «ОРИСЛАВА» ще у 2003 році разом із комплексом нерухомого манна, та з 2003 року по даний час жодних звернень/скарг стосовно її місця розташування та експлуатації ні з боку Позивача, ні з боку будь-яких інших осіб - не надходило.

Ухвалою суду від 07 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання 13.09.2022 року не з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить їх підпис у розписці від 09.08.2022. Крім того, Рівненською міською радою (позивач) подано клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, так як вона знаходиться на самоізоляції після контактів із особами, що захворіли на Covid-19 та має ознаки вірусного захворювання. Вказана представником причина неявки у судове засідання не визнається судом поважною, так як остання не надала належних доказів існування вказаної причини.

Крім того, суд зазначає, що розгляд справи по суті здійснюється вже на стадії з`ясування обставин і перед цим суд заслуховував представника відповідача.

Відтак суд зазначає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Під час розгляду справи по суті представник прокуратури позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позовній заяві.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-VI (далі - Закон № 1952-VI)

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок № 1127).

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону № 1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі частиною 3 статі 10 Закону № 1952-VI державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

91) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Згідно пункту 54 Порядку № 1127 (в редакції, яка діяла на дату прийняття рішення) державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються:

документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення);

технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

05.10.2020 до Центру надання адміністративних послуг в місті Рівному звернулася з заявою Самсон Л.С., яка діяла від імені приватної фірми-торговий дім «Орислава», щодо проведення державної реєстрації права власності, форма власності приватна, на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю, яка розташована за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, буд.44а. Для державної реєстрації заявницею були надані документи: технічний паспорт на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю та висновок ПП «Техно Ком» щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 01.10.20220 № 01-101/20.

Відповідно до вищевказаного висновку згідно матеріалів технічної інвентаризації власником об`єкта нерухомого майна - допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Дубенська, буд.44а, площею 14.6 кв.м. є приватна фірма-торговий дім «Орислава» - 1/1 на підставі витягу з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради 01.06.2020, реєстраційний номер 101.

Технічна характеристика:

Літ «Б» - одноповерхова нежитлова будівля, загальною площею 14,6 кв.м., матеріал стін - метал/залізобетон. Будівля обладнана електропостачанням. Будівля має окремі входи, відокремлені інженерні мережі, тому, не порушуючи будівельних норм та правил є можливість поділити в натурі допоміжну будівлю для зберігання контейнерів та інвентарю на самостійні об`єкти нерухомого майна, як окремі об`єкти нерухомого майна.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вищевказану будівлю на дату прийняття державним реєстратором Управління Яскал І.А. спірного рішення вже було зареєстроване, а відтак, помилковим є твердження Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури, що державна реєстрація була вчинена державним реєстратором Управління відповідно до вимог статті 27 Закону № 1952-УІ.

За заявою власника та технічними показниками об`єкт нерухомого майна може бути поділено на два окремі об`єкти таким чином:

загальною площею 2,7 кв.м., що становлять окремий об`єкт нерухомого майна - приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю П1 в м. Рівне, вул. Дубенська, буд. 44а;

загальною площею 11,9 кв.м., що становлять окремий об`єкт нерухомого майна - приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю в м. Рівне, вул. Дубенська, буд.44а.

Оскільки представником відповідача були надані документи, які передбачені пунктом 54 Порядку № 1127, державний реєстратор Управління Яскал І.А. прийняла рішення від 07.10.2020 № 54458105 про державну реєстрацію права власності за суб`єктом: приватна фірма-торговий дім «Орислава» на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю ПІ, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська буд.44а, площею 2,7 м.кв. та рішення від 07.10.2020 № 54459464 про державну реєстрацію права власності за суб`єктом: приватна фірма-торговий дім «Орислава» на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська буд.44а, площею 11.9 м.кв..

Отже, державна реєстрація права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна проведена відповідно до положень пункту 54 Порядку № 1127, а не відповідно до статті 27 Закону № 1952-VI, як стверджує в позовній заяві Виконувач обов`язки керівника Рівненської окружної прокуратури.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на дату прийняття державним реєстратором Управління Яскал І.А. спірного рішення право власності на нерухоме майна - допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Дубенська, буд.44а, площею 14.6 кв.м. вже було зареєстроване, а відтак, помилковим є твердження Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури, що державна реєстрація була вчинена державним реєстратором Управління відповідно до вимог статті 27 Закону № 1952-УІ.

Отже під час здійснення реєстрації (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101), відбувся лише фактичний поділ уже існуючої будівлі. Відповідач , як власник будівлі має право користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Тому не змінюючи розміри даної будівлі, не здійснюючи жодних реконструкцій та добудов - існуючу будівлю яка перебуває у приватній власності Відповідача, фактично було розділено на 2 окремих об`єкта нерухомого майна.

Зокрема висновком №01-10-1/20 встановлено, що вищевказана будівля має окремі входи, відокремлені інженерні мережі, тому є можливість поділити в натурі допоміжну будівлю для зберігання контейнерів та інвентарю на два самостійні об`єкти нерухомого майна, а саме : на приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю площею 2,7 м.кв, та приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю площею 11,9 м.кв..

Відтак суд констатує, що, відповідний поділ відбувся в межах існуючої, вже зареєстрованої будівлі на підставі права власності за відповідачем.

Окрім вищевказаного, суд звертає увагу сторін на наступне.

Відповідно до пункту 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

За приписами п. 3 статті 5 цього ж Закону 3. право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Пунктом 5 статті 12 Закону передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Відповідно до п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру, Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів), а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.

Відповідно ж до п/п 5 п. 43 Порядку документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

Судом встановлено, що на дату прийняття державним реєстратором Управління Яскал І.А. спірного рішення право власності на нерухоме майно - допоміжну будівлю для зберігання контейнерів та інвентарю, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, буд.44а, площею 14.6 кв.м., яке в подальшому було поділено на два об`єкти, вже було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 101 (а.с. 228).

Отже, з огляду на вищезазначене, суд констатує, що при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав №54459464 від 07.10.2020 та реєстрації права власності за Приватною фірмою-Торговий дім «Орислава» на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101) - приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю площею 11,2 кв.м., номер запису про право власності №38550676, за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вулиця Дубенська, 44-а державний реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал Ірина Андріївна діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-VI та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54459464 від 07.10.2020, і, відповідно, припинення права власності за Приватною фірмою-Торговий дім «Орислава» на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101) - приміщення допоміжної будівлі для зберігання контейнерів та інвентарю площею 11,2 кв.м., номер запису про право власності №38550676, за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вулиця Дубенська, 44-а.

Безпідставним є посилання Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури на те, що приймаючи вищевказане спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №54459464, державний реєстратор по суті визнала право власності на об`єкт нерухомого майна, що зведений самочинно, так як судом встановлено, що відповідний поділ відбувся в межах існуючої, вже зареєстрованої будівлі на підставі права власності за відповідачем, а за приписами пункту 5 статті 12 Закону передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Суд зазначає, що ні прокуратура, ні позивач також не довели належними доказами того, що під час прийняття спірного рішення держреєстратором не враховано норми Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.07 за № 55, так як, що неодноразово зазначалося судом вище, держреєстратор не реєстрував самочинного будівництва, а нерухоме майно, поділ якого здійснювався, вже було зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З приводу посилань прокуратури на те, що поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси суд зазначає наступне. Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради зверталося до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Управління) з письмовим запитом щодо присвоєння поштової адреси. В листі від 18.08.2020 № 01-11/1094 Управління зазначає, що присвоєння (зміна) адрес об`єктам нерухомого майна в м.Рівному відноситься до повноважень управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради. Присвоєння адрес здійснюється відповідно до Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 № 367 «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності». Адреса присвоюється самостійним об`єктам нерухомого майна, які розташовані на окремих земельних ділянках за технічної можливості поділу об`єкта нерухомості. Присвоєння адреси відбувається у разі об`єднання декількох об`єктів (блокованих будинків, квартир, тощо) в один об`єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці. Водночас, Управління повідомило, що адреса не присвоюється приміщенням, які знаходяться у будівлях, а лише окремим об`єктам нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках. Як вбачається, з матеріалів справи допоміжну будівлю для зберігання контейнерів та інвентарю площею 14,6 кв м. по вул.Лубенська,44-а в м.Рівне 01.10.2020 на підставі Висновку приватного підприємства «ТехноКом» поділено на два самостійні об`єкти нерухомого майна, а відтак, присвоєння адреси не вимагається.

Також не заслуговують на увагу і твердження прокурора про те, що приватна фірма-торговий дім «Орислава», маючи право власності на об`єкт нерухомості, про державну реєстрацію якого прийнято рішення №54459464 від 07.10.2020, набуває привілейованого права на користування земельною ділянкою, так як таке право могло виникнути у останнього саме на підставі вже зареєстрованої будівлі на підставі права власності за відповідачем.

Крім того суд зазначає, що відповідно п. 3 статті 5 Закону право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Щодо порушення оспорюваним рішенням цивільних прав та інтересів Рівненської міської ради, то суд зазначає наступне.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При цьому, розглядаючи відповідний спір, суд має установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси осіб, які звертаються з позовом, та чи є обраний позивачем спосіб захисту ефективним, тобто таким, що забезпечить поновлення порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Прокурор, звернувшись з позовом в інтересах Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54459464 від 07.10.2020, як порушення цивільних прав та інтересів Ради зазначив те, що спірне рішення надасть відповідачу привілейованого права на користування земельною ділянкою.

Однак суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Не надає такого права власнику і п. 1 ст.120 ЗК України стосовно земель державної або комунальної власності

Отже при набутті права власності на нерухомість у її власника автоматично не виникає прав на користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на якій ця нерухомість розміщена.

Крім того суд зазначає, що визнання недійсним спірного рішення не є належним захистом цивільних прав та інтересів Рівненської міської ради не земельну ділянку на якій розміщено об`єкт нерухомості, права на які зареєстровані вказаним рішенням, так як при можливому визнанні такого рішення недійсним об`єкт нерухомості і надалі перебуває на земельній ділянці.

За наведених обставин суд вважає, що обраний прокуратурою спосіб захисту у вигляді визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54459464 від 07.10.2020 є не ефективним та фактично не призводить до відновлення порушених прав Рівненської міської ради, з огляду на що, та на все зазначене вище, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, та те, що прокуратурою не доведено належними та допустимими доказами того, що державний реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І.А. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №54459464 в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та того що визнання недійсним вказаного рішення призведе до захисту цивільних прав та інтересів позивача, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на прокуратуру.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд- -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 вересня 2022 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.