РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2022Справа № 904/857/22

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. за участю секретаря судового засідання Скокіна О.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм"

до відповідача 1. Приватного підприємства "СОЛОМІЯ-СЕРВІС"

2. Дніпропетровської обласної ради

3. Обласного комунального підприємства "Фармація"

про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нерухомого майна, -

За участю представників сторін:

від позивача: Кім Г.В.

від відповідача 1: Павлюк О.В.

від відповідача 2: Прохоренко А.В.

від відповідача 3: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-Фарм" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Соломія-Сервіс" та Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, оформлені протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-710, сформованим 10.02.2022 11:29:01.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення вимог чинного законодавства при проведенні аукціону з передачі в оренду нерухомого майна, за результатами якого складено протокол електронного аукціону №LLE001-UA-710, сформованим 10.02.2022, яким визнано переможцем аукціону ПП "Соломія-Сервіс".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2022 справу № 904/857/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм" до Приватного підприємства "СОЛОМІЯ-СЕРВІС" та Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсним результатів аукціону передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою від 09.05.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-Фарм" залишено без руху; надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

Відповідач 1 у відзиві проти задоволення позовних вимог надав заперечення, посилаючись на те, що оголошення про проведення аукціону не містило посилання на рішення органу місцевого самоврядування чи нормативно-правовий акт, яким би було передбачено обов`язковість такої вимоги як наявні місця провадження діяльності в межах м.Дніпра, а отже, така умова не була обов`язковою. Вказаним учасником судового процесу наголошено, що останнім було подано всі документи, що передбачені ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", запропоновано найвищу цінову пропозиції, а отже, правомірно отримано перемогу в аукціоні з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро.

Відповідач 2 у відзиві проти задоволення позову також заперечував посилаючись на те, що додаткові умови оренди можуть бути передбачені законодавством або рішенням представницького органу місцевого самоврядування (у такому разі в оголошенні зазначається посилання на відповідні нормативно-правові акти або рішення, згідно з якими визначені такі додаткові умови). Така додаткова умова як наявність місця провадження діяльності в межах м.Дніпра не передбачена жодним актом законодавства чи рішенням Дніпропетровської обласної ради.

01.06.2022 представником позивача було подано заяву про долучення, яка за своєю правовою природою є заявою про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 06.06.2022 відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 06.07.2022.

06.07.2022 підготовче судове засідання відкладено на 20.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 залучено до участі у справі в якості відповідача-3 - Обласне комунальне підприємство "Фармація".

21.07.2022 підготовче судове засідання відкладено на 10.08.2022.

10.08.2022 судом було відкладено підготовче засідання на 17.08.2022.

17.08.2022 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.09.2022.

Представник відповідача 3 у судове засідання 14.09.2022 не з`явивився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням №666.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Наразі, з огляду на неявку вказаного учасника судового процесу суд зазначає таке.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Отже, за висновками суду, неявка відповідача 3 не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 14.09.2022.

В судовому засіданні 14.09.2022 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 Обласним комунальним підприємством "Фармація" було подано голові Дніпропетровської обласної ради заяву №5/914 від 11.10.2021 про включення майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, до переліку першого типу з метою передачі в оренду га 2 роки та 11 місяців.

Рішенням №122-8/VІІІ від 05.11.2021 Дніпропетровської обласної ради "Про оренду нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" затверджено перелік першого типу об`єктів оренди, які підлягають передачі в оренду через проведення аукціону, згідно з додатком 1, до якого внесено, в тому числі, нежитлове Перелік першого типу об`єктів оренди, які підлягають передачі в оренду через проведення аукціону, згідно з додатком 1, цільове використання: розміщення аптеки (що реалізує готові ліки, в тому числі виготовлені в умовах аптеки, та здійснює господарську діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Дніпропетровською обласною радою у електронній торговій системі "Прозоро.Продажі" було опубліковано оголошення про проведення аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро.

В оголошенні визначено інформацію про об`єкт оренди, стартову орендну плату, інформацію про аукціон, інформацію про умови, на яких проводиться аукціон, додаткову інформацію, технічні реквізити інформаційного повідомлення, умови оренди об`єкта, в тому числі, додаткові.

Серед додаткових умов визначено:

- здійснення невід`ємних поліпшень можливо тільки у разі надання орендодавцем згоди на поточний та/або капітальний ремонт орендованого майна;

- якщо це вимагається законом, договір оренди підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації;

- майно може бути використано під розміщення аптечного пункту, що реалізує готові ліки, в тому числі виготовлені в умовах аптеки, та здійснює господарську діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів;

- потенційний орендар повинен мати ліцензію на право провадження відповідних видів діяльності згідно п. п. 10 та 22 п. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015р. № 222-VIII, а саме «Роздрібна торгівля лікарськими засобами» включаючи виробництво (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки» та здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" з наявними місцями провадження діяльності в межах м.Дніпра.

Приватним підприємством "СОЛОМІЯ-СЕРВІС" було подано заяву №2 від 08.02.2022 на участь в електронному аукціоні №LLE001-UA-710 щодо оренди державного та комунального майна.

Відповідну заяву на участь також було подано Товариством з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм".

Згідно змісту протоколу електронного аукціону №LLE001-UA-710 від 10.02.2022 за наслідками оцінки цінових пропозицій учасників переможцем електронного аукціону визначено Приватне підприємство "СОЛОМІЯ-СЕРВІС", цінова пропозиція якого становила 7786 грн.

Проте, на думку позивача, результати аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, які оформлені протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-710, сформованим 10.02.2022 11:29:01, підлягаю визнанню недійсними, оскільки заявка відповідача 1 повинна була бути відхилена відповідачем 2, оскільки учасником не було подано доказів наявності місць провадження діяльності в межах м.Дніпра, а отже, останній не відповідав додатковим умовам, що були визначені в оголошенні.

Відповідач 1 проти задоволення позовних вимог надав заперечення, посилаючись на те, що оголошення про проведення аукціону не містило посилання на рішення органу місцевого самоврядування чи нормативно-правовий акт, яким би було передбачено обов`язковість такої вимоги як наявні місця провадження діяльності в межах м.Дніпра, а отже, така умова не була обов`язковою. Вказаним учасником судового процесу наголошено, що останнім було подано всі документи, що передбачені ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", запропоновано найвищу цінову пропозиції, а отже, правомірно отримано перемогу в аукціоні з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро.

Відповідач 2 проти задоволення позову також заперечував посилаючись на те, що додаткові умови оренди можуть бути передбачені законодавством або рішенням представницького органу місцевого самоврядування (у такому разі в оголошенні зазначається посилання на відповідні нормативно-правові акти або рішення, згідно з якими визначені такі додаткові умови). Така додаткова умова як наявність місця провадження діяльності в межах м.Дніпра не передбачена жодним актом законодавства чи рішенням Дніпропетровської обласної ради.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р. Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч.1 ста.4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Одночасно, слід зазначити, що згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання результату аукціону недійсними повинно бути доведено, насамперед, порушення під час проведення відповідної процедури чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері передачі обєкта комунального майна в оренду, порушення внаслідок цього прав та законних інтересів позивача, а також ефективність судового захисту у обраний заявником спосіб.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна врегульовано Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 ст.5 вказаного Закону України визначено, що етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає:прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Аукціон - спосіб передачі в оренду державного та комунального майна особі, яка запропонувала найбільшу орендну плату, що проводиться в електронній формі (ст.1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно ч.2 ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС, у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта згідно із статтею 18 цього Закону. Порядок функціонування ЕТС, порядок та строки передачі майна в оренду, подання заяв на участь в аукціоні, проведення аукціонів, розмір, порядок та строки сплати, повернення гарантійних, реєстраційних внесків, плати за участь в аукціоні (винагороди оператора), порядок та строки підписання, опублікування протоколу та договору оренди за результатами аукціону визначаються Порядком передачі майна в оренду.

У ч.ч.3, 4 ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вказано, що для участі в аукціоні потенційний орендар подає в ЕТС заяву на участь в аукціоні, вимоги до якої встановлюються адміністратором ЕТС, в електронній формі. До заяви додаються: 1) для потенційних орендарів - фізичних осіб - громадян України - копія паспорта громадянина України; 2) для потенційних орендарів - іноземних громадян та осіб без громадянства - копія документа, що посвідчує особу; 3) для потенційних орендарів - юридичних осіб: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань України - для юридичних осіб - резидентів; документ про реєстрацію у державі її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського або судового реєстру тощо), засвідчений згідно із законодавством держави його видачі, перекладений українською мовою, - для юридичних осіб - нерезидентів; інформація про кінцевого бенефіціарного власника. Якщо особа не має кінцевого бенефіціарного власника, зазначається інформація про відсутність кінцевого бенефіціарного власника і причина його відсутності; 4) документ, що підтверджує сплату реєстраційного внеску, а також документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску на рахунок оператора електронного майданчика. Орендодавець не має права вимагати від потенційного орендаря інші документи і відомості, ніж передбачені частиною третьою цієї статті та умовами оренди майна, опублікованими в оголошенні про проведення відповідного аукціону.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна затверджено постановою №483 від 03.06.2020 Кабінету Міністрів України "Деякі питання оренди державного та комунального майна". Цей Порядок визначає механізм передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду відповідно до положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно п.51 вказаного Порядку орендодавець через свій особистий кабінет оприлюднює в електронній торговій системі оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні у випадках та у строки, передбачені частиною першою статті 12 Закону, а щодо єдиного майнового комплексу - у строки, передбачені частиною п`ятою статті 14 Закону.

У межах строків, передбачених частиною першою статті 12 Закону, орендодавець розробляє та затверджує умови оренди майна, додаткові умови оренди майна (в разі наявності), крім тих, які затверджуються в порядку, передбаченому абзацом третім пункту 54 цього Порядку. Умови оренди майна включають розмір стартової орендної плати об`єкта оренди для аукціонів, передбачених частинами другою, одинадцятою та тринадцятою статті 13 Закону та строк оренди, визначений згідно пункту 53 цього Порядку.

У п.54 Порядку вказано, що додаткові умови оренди майна розробляються орендодавцем на підставі пропозицій балансоутримувача, уповноваженого органу управління або з власної ініціативи орендодавця. Орендодавець проводить аналіз пропозицій у частині обмеження конкуренції та дискримінації учасників. Забороняється встановлювати додаткові умови оренди майна, що містять такі положення.

Також вказано, що можуть бути визначені такі додаткові умови оренди майна: обмеження щодо використання майна для розміщення об`єктів, перелік яких визначений в додатку 3 у кількості не більш як п`ять груп з відповідного переліку; більш тривалий строк оренди, ніж передбачено пунктом 53 Порядку; виконання певних видів ремонтних робіт (поточного та/або капітального ремонту), реконструкції або реставрації об`єкта оренди в певній сумі протягом певного строку чи виконання інших інвестиційних зобов`язань у межах, передбачених законодавством; вимоги щодо наявності досвіду роботи особи у відповідній сфері, якщо об`єктом оренди є майно закладів освіти, охорони здоров`я, соціально-культурного призначення (закладів культури, фізичної культури і спорту) та додаткові документи, які повинен подати потенційний орендар на підтвердження наявності такого досвіду, передбачені цим пунктом Порядку; вимоги щодо особливостей використання об`єкта оренди, що є майном закладів освіти, охорони здоров`я, соціально-культурного призначення (закладів культури, фізичної культури і спорту); інші умови, передбачені законодавством або рішенням представницького органу місцевого самоврядування (у такому разі в оголошенні зазначається посилання на відповідні нормативно-правові акти або рішення, згідно з якими визначені такі додаткові умови).

У цьому ж пункті вказано, що додатковими документами, які подаються потенційним орендарем на підтвердження наявності досвіду роботи потенційного орендаря у відповідній сфері для оренди майна закладів освіти, охорони здоров`я, соціально-культурного призначення (закладів культури, фізичної культури і спорту), є документ, який засвідчує досвід роботи особи у відповідній сфері, зокрема щодо:

- ліцензованих видів діяльності - документ, що підтверджує наявність ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань). Додатково може бути встановлена вимога про мінімальний строк з дати видачі ліцензії, що повинен становити не більше ніж три роки;

- видів діяльності, які не підлягають ліцензуванню (копії договорів, які свідчать про надання потенційним орендарем відповідних послуг протягом певного строку, але не більше ніж протягом останніх трьох років).

Згідно п.55 Порядку в оголошенні про передачу майна в оренду зазначаються: 1) повне найменування і адреса орендодавця та/або балансоутримувача; 2) інформація про об`єкт оренди, що міститься в Переліку першого типу, в обсязі, визначеному пунктом 26 Порядку; 3) проект договору оренди; 4) умови оренди майна та додаткові умови оренди майна (в разі наявності): стартова орендна плата для всіх видів аукціонів; строк оренди, а в разі коли об`єкт оренди пропонується для погодинного використання, - також інформація про графік використання об`єкта оренди; наявність рішення уповноваженого органу про затвердження додаткових умов оренди майна; наявність згоди на здійснення поточного та/або капітального ремонту орендованого майна під час встановлення додаткової умови оренди щодо виконання конкретних видів ремонтних робіт (поточного та/або капітального ремонту), реконструкції або реставрації об`єкта оренди із зазначенням суми і строку; 5) інформація про те, що об`єкт може бути використаний переможцем аукціону за будь-яким цільовим призначенням або про цільове призначення об`єкта оренди у випадках неможливості використання об`єкта за будь-яким цільовим призначенням відповідно до пункту 29 цього Порядку, у тому числі у випадку, передбаченому абзацом сьомим пункту 29 цього Порядку, або про перелік обмежень, за якими не допускається використання об`єкта оренди, у випадку встановлення додатковими умовами оренди майна обмеження щодо використання майна для розміщення об`єктів, перелік яких визначений у додатку 3; 6) інформація про необхідність відповідності орендаря вимогам статті 4 Закону та можливість орендаря укладати договір суборенди лише з особами, які відповідають вимогам статті 4 Закону; 7) копія згоди на укладення майбутнім орендарем договору суборенди, надана відповідно до пунктів 169 та 170 цього Порядку; 8) копія охоронного договору, - якщо об`єктом оренди є пам`ятка, а якщо об`єктом оренди є занедбана пам`ятка, - також копія згоди (дозволу) на здійснення ремонту, реставрації, яка дає право на зарахування витрат орендаря в рахунок орендної плати; 9) контактні дані (номер телефону і адреса електронної пошти) працівника балансоутримувача/орендодавця, відповідального за ознайомлення заінтересованих осіб з об`єктом оренди, із зазначенням адреси, на яку протягом робочого часу такі особи можуть звертатися із заявами про ознайомлення з об`єктом, час і місце проведення огляду об`єкта; 10) інформація про аукціон: спосіб та дата проведення аукціону, що визначається з урахуванням вимог, установлених цим Порядком; кінцевий строк подання заяви на участь в аукціоні, що визначається з урахуванням вимог, установлених цим Порядком; 11) інформація про умови, на яких проводиться аукціон: розмір мінімального кроку підвищення стартової орендної плати під час аукціону; розмір гарантійного внеску; розмір реєстраційного внеску; кількість кроків аукціону за методом покрокового зниження стартової орендної плати та подальшого подання цінових пропозицій; 12) додаткова інформація: реквізити рахунків операторів електронних майданчиків, відкритих для сплати потенційними орендарями гарантійних та реєстраційних внесків (зазначаються в оголошенні шляхом розміщення посилання на сторінку офіційного веб-сайта адміністратора, на якій зазначені реквізити таких рахунків); найменування установи (банку, казначейства), її місцезнаходження та номери рахунків у національній та іноземній валюті, відкритих для внесення операторами електронних майданчиків реєстраційних внесків потенційних орендарів та проведення переможцями аукціонів розрахунків за орендовані об`єкти; 13) технічні реквізити оголошення: період між аукціоном та аукціоном із зниженням стартової ціни, аукціоном із зниженням стартової ціни та аукціоном за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій (20-35 календарних днів з дати оприлюднення оголошення електронною торговою системою про передачу майна в оренду); єдине посилання на веб-сторінку адміністратора, на якій є посилання в алфавітному порядку на веб-сторінки операторів електронного майданчика, які мають право використовувати електронний майданчик і з якими адміністратор уклав відповідний договір; 14) інша додаткова інформація, визначена орендодавцем. Оголошення не повинне містити положення, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Тобто, з наведеного полягає, що у розумінні Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, який затверджено постановою №483 від 03.06.2020 Кабінету Міністрів України "Деякі питання оренди державного та комунального майна" додатковими умовами, які не потребують зазначення посилання на відповідні нормативно-правові акти або рішення, згідно з якими визначені такі додаткові умови, є умова, зокрема, щодо наявності досвіду роботи особи у відповідній сфері, якщо об`єктом оренди є майно закладів освіти, охорони здоров`я, соціально-культурного призначення, на підтвердження якої згідно п.54 орендодавець може вимагати надання документу, що підтверджує наявність ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Тоді як вимога щодо наявності місця провадження діяльності у місті Дніпро може бути визначена орендодавцем з обов`язковим посиланням на відповідні нормативно-правові акти або рішення, згідно з якими визначена такі додаткова умова.

Наразі, суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом такої вимоги до учасника аукціону з передачі в оренду нерухомого майна не передбачено. Відповідачем 2 обставини наявності рішення Дніпропетровської обласної ради, якими б було визначено таку додаткову умову для оренди нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, заперечено у відзиві на позов та у судовому засіданні 14.09.2022.

Отже, виходячи з наведеного у сукупності, у суду відсутні підстави вважати таку умову оренди об`єкта, як наявність місця провадження діяльності у місті Дніпро, додатковою умовою оренди майна, яка б була визначена у відповідності до вимог Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, який затверджено постановою №483 від 03.06.2020 Кабінету Міністрів України "Деякі питання оренди державного та комунального майна".

Частиною 9 ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавець не затверджує протокол аукціону, не укладає договір оренди за результатами аукціону з потенційним орендарем, який: не відповідає вимогам статті 4 цього Закону; не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом; подав неправдиві відомості про себе; відмовився від підписання протоколу аукціону або договору оренди за результатами аукціону на право оренди того самого об`єкта. Аналогічна норма міститься у п.76 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності у Дніпропетровської обласної ради підстав для не затвердження протоколу електронного аукціону №LLE001-UA-710, сформованого 10.02.2022 11:29:01, та не укладення договору оренди у зв`язку із неподанням Приватним підприємством "Соломія-Сервіс" доказів наявні місць провадження діяльності у місті Дніпро.

Отже, з огляду на означені обставини позовні вимоги Приватного підприємства "Соломія-Сервіс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-Фарм" до Приватного підприємства "Соломія-Сервіс", Дніпропетровської обласної ради та Обласного комунального підприємства "Фармація" про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, що оформлені протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-710, сформованим 10.02.2022 11:29:01, підлягають залишенню без задоволення.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.

Отже, слід зауважити, що під час розгляду спору, суд обмежений предметом та визначеними позивачем підставами позовних вимог.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того,

вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від

27 вересня 2001 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що не спростовують висновків суду щодо відсутності достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуцального кодексу України судові витрати з оплати судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 145, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-Фарм" до Приватного підприємства "Соломія-Сервіс", Дніпропетровської обласної ради та Обласного комунального підприємства "Фармація" про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, що оформлені протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-710, сформованим 10.02.2022 11:29:01 - залишити без задоволення.

2. Судовий збір в сумі 2481 грн залишити за позивачем.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19.09.2022.

Суддя В.В. Князьков