ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_______________________________________________________________________________________________________
"14" вересня 2022 р. Справа №921/777/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
Орищин Г.В.
секретар судового засідання Олійник Н.Б.
сторони в судове засідання не з`явились
розглянув клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" про стягнення витрат на правову допомогу
за апеляційною скаргою Приватно-орендного підприємства "Тернопільське" б/н від 07.06.2022 (Вх.№ ЗАГС 01-05/1328/22 від 15.06.2022)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.04.2022 (повний текст складено 10.05.2022)
у справі №921/777/21
про стягнення 1 275 242, 69 грн збитків
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.04.2022 у справі №921/777/21 залишено без змін, апеляційну скаргу Приватно-орендного підприємства "Тернопільське" б/н від 07.06.2022 залишено без задоволення.
На адресу Західного апеляційного господарського суду від Приватно-орендного підприємства "Тернопільське" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому міститься клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, зокрема, представник позивача просить стягнути з Приватно-орендного підприємства "Тернопільське" 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, позивач зазначає, що до позову додано всі документи на підтвердження надання адвокатських послуг, за наявністю яких закон передбачає стягнення витрат на правничу допомогу.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 призначено до розгляду клопотання ТОВ "Агріі Україна" про стягнення витрат на правову допомогу у справі №921/777/21 на 14.09.2022, яке ухвалено провести в режимі відеоконференції з представником позивачаадвокатом Заматовим Р.В. з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису. Забезпечення проведення відеоконференції за участю представника відповідача адвоката Ярмусь В.Д. покладено на Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Західний апеляційний господарський суд вийшов на зв`язок з Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, під час якого старший судовий розпорядник вказаного суду повідомив колегію суддів про те, що відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у приміщення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Позивач також не забезпечив участі уповноваженого представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.
Зважаючи на викладене, технічна фіксація судового засідання не проводилась, а судова колегія перейшла до розгляду клопотання ТОВ "Агріі Україна" про стягнення витрат на правову допомогу за наявними у матеріалах справи документами та за відсутності представників сторін.
Розглянувши клопотання ТОВ "Агріі Україна" про ухвалення додаткової постанови про стягнення судових витрат, колегією суддів встановлено таке.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України зазначено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрати.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
За вимогами ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як зазначалось вище, до ухвалення постанови Західним апеляційним господарським судом від 30.08.2022 у справі №921/777/21 на адресу суду від Приватно-орендного підприємства "Тернопільське" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому міститься клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, зокрема, представник позивача просить стягнути з Приватно-орендного підприємства "Тернопільське" 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження судових витрат до заяви долучено:
-копію договору про надання правової допомоги №11/07 від від 11.07.2022, укладного між ТОВ «Агріі Україна» та адвокатом Заматовим Романом Валерійовичем;
-копію попереднього ореєнтовного розрахунку суми судових витрат,
-копію розрахунку адвокатських послуг за договором про надання правової допомоги №11/07 від 11.07.2022,
-копію акта виконаних робіт від 14.07.2022 за договором про надання правової допомоги №11/07 від 11.07.2022, в якому міститься опис робіт (послуг), які надавались на виконання договору про надання правової допомоги, щодо заяв по суті справи на апеляційну скаргу ПОП «Тернопільське» у справі №921/777/21 в Західному апеляційному господарському суді, а саме:
складання і подання заяви по суті справи 2 год 4 000,00грн;
участь у судовому засіданні 1 година 2 000,00грн;
-копію ордера на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Агріі Україна» серія АІ №1250602 від 14.07.2022;
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в клопотанні доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви позивача з таких підстав.
З наданих позивачем доказів убачається, що договір про надання правової допомоги №11/07 від від 11.07.2022, укладний між ТОВ «Агріі Україна» та адвокатом Заматовим Романом Валерійовичем.
Згідно з п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу з усіх питань, пов`язаних з поданням клієнтом заяв по суті справи на апеляційну скаргу ПОП «Тернопільське» по справі № 921/777/21 в Західному апеляційному господарськрму суді.
Відповідно до п. 4.2 договору оплата за даним договором здійснюється протягом 10 днів після складання повного тексту судового рішення, яке набрало законної сили. Ціна за одну годину роботи складає 2 000,00грн (п.4.1.1 договору).
Згідно з актом виконаних робіт від 14.07.2022 такий складений про те, що адвокат згідно договору №11/07 від 11.07.2022, щодо заяв по суті справи на апеляційну скаргу ПОП «Тернопільське» у справі №921/777/21 в Західному апеляційному господарському суді, надав клієнту наступні адвокатські послуги:
складання і подання заяви по суті справи 2 год 4 000,00грн;
участь у судовому засіданні 1 година 2 000,00грн;
підсумок 3 години 6 000,00грн.
Судова колегія, дослідивши зміст акта надання правової допомоги та матеріали справи, дійшла висновку, що зазначена в них правова допомога дійсно була надана адвокатом Заматовим Р. В.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу суду не подано.
Відповідно до вимог ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Позивач просить стягнути з відповідача 6 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених ним в суді апеляційної інстанції при розгляді цієї справи.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
При цьому суд враховує, що надані копії документів на підтвердження адвокатських послуг, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не подано заперечення на клопотання про розподіл судових витрат у даній справі
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на надану професійну правничу допомогу, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу) (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 20.12.2019 у справі № 903/125/19).
З урахуванням всього вищезазначеного, беручи до уваги складність справи, обсяг виконаних робіт адвокатом, ціну позову, колегія суддів дійшла висновку про достатність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності.
Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У зв`язку з тим, що за результатами розгляду апеляційної скарги постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.04.2022 у справі №921/777/21 залишено без змін, апеляційну скаргу Приватно-орендного підприємства "Тернопільське" б/н від 07.06.2022 залишено без задоволення, судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
1. Заяву-клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат задоволити.
Місцевому господарському суду видати наказ.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.09.2022.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.