ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. Справа№ 44/735-б-49/113-б (910/1242/22)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Сотнікова С.В.

Гарник Л.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) - Крижов С.В. ордер АА №1184923 від 27.01.2022р.;

від Фірми "Союз - Віктан" ЛТД" (ТОВ) - не з`явився;

від ДП «Український інститут інтелектуальної власності» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited)

на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2022р.

(повний текст складено 14.02.2022р.)

за позовом Зафорпо Венчурс Лімітед

до Фірми "Союз - Віктан" ЛТД" (товариство з обмеженою відповідальністю) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Комлика І.С.

та Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності»

про визнання недійсним свідоцтва на знаки для товарів та послуг

в межах справи №44/735-б-49/113-б

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 14.02.2022р. по справі №44/735-б-49/113-б (910/1242/22) відмовлено в задоволенні заяви Зафорпо Венчурс Лімітед від 09.02.2022р. про забезпечення позову.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, 28.02.2022р. Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2022р., в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) у повному обсязі.

Відзиви на апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2022р. у справі №44/735-б-49/113-б (910/1242/22) та призначено її до розгляду на 12.09.2022р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2022р.апеляційну скаргу Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2022р. у справі №44/735-б-49/113-б (910/1242/22) прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited), дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) звернувся до господарського суду м.Києва з позовною заявою про визнання недійсним свідоцтва на знаки для товарів та послуг в межах справи № 44/735-б-49/113-б.

28.01.2022р. до місцевого суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 07.02.2022р. було відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову на підставі ст. ст. 136-140 ГПК України.

10.02.2022р. позивачем до місцевого суду була повторно подана заява про забезпечення позову з урахуванням висновків ухвали місцевого суду від 07.02.2022р.

В поданій заяві позивач просив суд першої інстанції: - заборонити Фірмі "Союз - Віктан" ЛТД" (товариство з обмеженою відповідальністю) (ідентифікаційний код 20749622, м.Київ, вул. Шота Руставелі, будинок 38 Б, квартира 12, 01023) передавати у будь-який спосіб повністю чи частково право власності на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА» за свідоцтвом № 21303 стосовно товарів класу 33 МКТП іншим особам, відмовлятися від зазначеного свідоцтва України № 21303 на знаки для товарів і послуг, видавати ліцензії (дозволи), укладати з будь-якими особами ліцензійні договори на використання знаку для товарів і послуг за зазначеним свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № 21303; - заборонити ліквідатору Фірми "Союз - Віктан" ЛТД" (товариство з обмеженою відповідальністю) Комлику Іллі Сергійовичу вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення аукціону, продаж, відчуження іншим чином знаку для товарів і послуг «НАША МАРКА» за свідоцтвом № 21303; - заборонити державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» (01601, м. Київ, вул. Глазунова, буд. 1, ідентифікаційний код 31032378) вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 21303, стосовно товарів класу 33 МКТП або ж відмови від зазначеного свідоцтва України на знак для товарів і послуг та здійснювати офіційні публікації щодо зазначеного свідоцтва України на знаки для товарів і послуг.

Заяву мотивовано тим, що, у разі відчуження ліквідатором боржника права власності на знаки для товарів і послуг, виконання рішення на користь позивача стане не можливим.

До заяви про забезпечення позову Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) було додано: копії Проміжного звіту ліквідатора за наслідками проведеної ліквідаційної процедури Фірми "Союз - Віктан" ЛТД" станом на 02.12.2021р. і на 17.12.2021р., лист №02-34/2167 від 07.12.2021р.

За змістом статті 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 5 ст. 137 ГПК України встановлено, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Частиною 11 ст. 137 ГПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У відповідності до вимог статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Звертаючись до місцевого суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен був обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Суд першої інстанції правильно вказав, що заявником у заяві про забезпечення позову, на підтвердження припущень щодо існування загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, не було вказано та не додано доказів, підтверджуючих викладених в заяві обставин. Також відсутні докази того, що ліквідатор боржника планує чи розпочав реалізацію майна, яке є предметом спору.

Місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) в задоволенні заяви від 09.02.2022р. про забезпечення позову.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2022р. по справі №44/735-б-49/113-б (910/1242/22) - без змін.

Справу №44/735-б-49/113-б (910/1242/22) повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 13.09.2022р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді С.В. Сотніков

Л.Л. Гарник