ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р. Справа№ 361/17/15-ц

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Малюга С.Г. - особисто;

від відповідача: Ковальчук А.С.;

від третьої особи: не з`явились;

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 (повний текст складено 15.07.2021)

у справі № 361/17/15-ц (суддя Борисенко І.І.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення загальних зборів та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовною заявою до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик", в якій з урахуванням подальших змін просив визнати незаконним звільнення його з посади директора ТОВ "Бобрик" за сумісництвом; скасувати оформлене протоколом № 3 позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Бобрик" від 28 грудня 2012 року рішення цих зборів учасників про звільнення позивача з посади директора товариства з 28 грудня 2012 року з ініціативи власника на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (далі - рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бобрик" від 28 грудня 2012 року); скасувати наказ № 2-З від 28 грудня 2012 року про звільнення позивача з посади директора ТОВ "Бобрик" за сумісництвом з 28 грудня 2012 року (далі - наказ № 2-З від 28 грудня 2012 року); поновити позивача на посаді директора ТОВ "Бобрик"; стягнути з ТОВ "Бобрик" на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня ухвалення судового рішення.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2017 у задоволенні позову відмовлено, зважаючи на пропуск строку звернення з трудовим позовом.

В подальшому, не погоджуючись з вказаним рішення суду, позивачем подано апеляційну скаргу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , 18.07.2017 Апеляційним судом Київської області апеляційну скаргу задоволено. Скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2017, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним і скасовано рішення загальних зборів ТОВ "Бобрик" від 28 грудня 2012 року та виданий того ж дня наказ № 2-З про звільнення позивача; поновлено останнього на посаді директора ТОВ "Бобрик"; стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 грудня 2012 року до 27 грудня 2013 року у сумі 21 912,33 грн.

Рішення судів першої й апеляційної інстанцій позивач і відповідач оскаржили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

17 серпня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про відмову у прийнятті касаційної скарги відповідача на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 квітня 2017 року.

Того ж дня Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення Апеляційного суду Київської області від 18 липня 2017 року та зупинення виконання цього рішення (крім частини про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, яка підлягає негайному виконанню).

25 вересня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою позивача.

17 липня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2019 справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 касаційні скарги ТОВ "Бобрик" та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2017 та рішення Апеляційного суду Київської області від 18.07.2017 скасовано, а провадження у справі закрито з підстав не підсудності вказаної справи суду цивільної юрисдикції.

Вказаною постановою, Велика Палата Верховного Суду роз`яснила позивачу про можливість звернутися протягом десяти днів з дня отримання постанови із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Реалізуючи своє право на звернення з заявою про направлення справи до суду господарської юрисдикції, позивачем подано відповідну заяву.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 справу № 361/17/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Бобрик», оформлене протоколом №3 від 28 грудня 2012 року. Стягнуто з ТОВ «Бобрик» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 27.12.2013 по 18.10.2017 в розмірі 82 452, 72 грн. Стягнуто з ТОВ «Бобрик» судовий збір в дохід Державного бюджету України у сумі 3 045, 00 грн. В решті позову відмовлено.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ «Бобрик» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Також скаржник просить стягнути з позивача судові витрати. Крім того, скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що з оскаржуваним рішенням представник сторони ознайомився лише 15.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 було, зокрема, задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження та поновлено відповідний строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Бобрик» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021, розгляд якої призначено на 07.02.2022. Надано учасникам справи час на подачу відзивів, заяв та клопотань.

07.02.2022 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатністю суддею доповідачем.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2022 розгляд справи було призначено на 14.03.2022.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

14.03.2022 розгляд справи не відбувся.

Надалі Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ та від № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, продовжувався строк запровадженого воєнного стану, зокрема, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 справу призначено до розгляду на 08.06.2022.

Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема ухвалою суду від 02.08.2022 на 13.09.2022.

В судовому засіданні 13.09.2022 представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог скасувати з прийняттям нового в цій частині - про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні 13.09.2022 проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими, а тому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На питання суду чи є сторін спір відносно оригіналів (зокрема, що містяться в матеріалах справи), сторони зазначили, що такого спору немає.

Третя особа в судове засідання 13.09.2022 не з`явилась, повідомлена належним чином. Водночас, 12.09.2022 через канцелярію суду подала клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі. Вимоги апеляційної скарги підтримала.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Відповідач не погоджується з рішенням Господарського суду міста Києва від 29 червня 2021 року, рішення вважає незаконним та необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Та наголошує на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. А тому рішення Господарського суду міста Києва від 29 червня 2021 року підлягає, за доводами сторони, скасуванню на підставі наступного.Так, скаржник зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував, що: «не отримання» позивачем листа-повідомлення про проведення позачергових загальних зборів не свідчить про порушення відповідачем порядку скликання загальних зборів.

Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції не встановив, які саме права та інтереси позивача були порушені і чи є необхідність у їх захисті шляхом скасування рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «БОБРИК», оформленого протоколом № 3 від 28 грудня 2012 року. Крім того, позовні вимоги щодо рішення загальних зборів пов`язують з визнанням його недійсним, адже «рішення загальних зборів» не підлягає скасуванню у судовому порядку, за доводами апелянта.

Також, відповідач зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту через «скасування рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «БОБРИК», оформленого протоколом № 3 від 28 грудня 2012 року жодних чином не відновлює та не впливає на його права чи інтереси, та беручи до уваги відсутність такого способу захисту як «скасування рішення загальних зборiв», вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача у цій частині слід було відмовити.

Окремо апелянт зазначив, що суд першої інстанції не встановив, що ОСОБА_1 обіймав посаду директора ТОВ «БОБРИК» за сумісництвом, що унеможливлює стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.Враховуючи вищевикладене, скаржник просив апеляційну скаргу у даній справі задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати з прийняттям нового - про відмову в позові повністю.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач та третя особа своїм правом на подання відзиву не скористались.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бобрик" було створено на загальних зборах учасників 18 травня 2012 року.

Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик" від 18 травня 2012 засновниками і учасниками цього товариства є позивач ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 , яким належить відповідно 30% і 70% Статутного капіталу.

Цими зборами було затверджено Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик", доручено позивачу провести державну реєстрацію Статуту товариства та призначено ОСОБА_1 на посаду директора товариства з правом підпису фінансово-господарських документів терміном на три роки (т. 1 а.с. 6).

Так, відповідно до п. 4.1 Статуту ТОВ "Бобрик" створюється з метою здійснення підприємницької діяльності та реалізації на основі отриманого прибутку, інтересів учасників товариства.

Права та обов`язки учасників товариства визначені у розділі 7 Статуту ТОВ "Бобрик", зокрема, право учасника брати участь в управлінні ТОВ "Бобрик" у порядку, передбаченому цим Статутом.

За змістом п. п. 8.1, 8.2 Статуту ТОВ "Бобрик" вищим органом управління ТОВ "Бобрик" є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників або призначених ними представників. Кількість голосів кожного з учасників у зборах визначається пропорційно розміру частки учасника у статутному капіталі.

Як зазначалось раніше, виходячи з положень п. 5.3 Статуту ТОВ "Бобрик" щодо розподілу статутного капіталу третій особі ОСОБА_2 , належить 70% статутного капіталу, позивачу ОСОБА_1 - 30%.

Відповідно до п. 8.3.1 Статуту Загальні збори учасників Товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності Товариства, у тому числі із тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до п. 8.3.5 учасник товариства не має права голосу при вирішенні Загальними зборами учасників товариства питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним та товариством.

Відповідно до пункту 8.3.4 Статуту ТОВ "Бобрик" збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 % голосів.

Судом першої інстанції правомірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на позачергових загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик" 28.12.2012, які оформлені протоколом № 3 був присутнім один учасник ОСОБА_2 , якій належить 70 % статутного капіталу Товариства.

Так, звертаючись з позовом у даній справі, ОСОБА_1 стверджував, що він як директор та учасник цього товариства, що володіє часткою у розмірі 30 % статутного капіталу, не був присутнім на загальних зборах товариства 28 грудня 2012 року, оскільки не був повідомлений про час та дату проведення Загальних зборів Товариства, на яких вирішено звільнити його з посади директора.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, підставою для звернення до суду є саме порушення, невизнання або оспорювання прав та законних інтересів особи.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно зі статтею 145 ЦК України та статтею 58 Закону України "Про господарські товариства" у редакції на час проведення вказаних загальних зборів учасників ТОВ "Бобрик" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.

У силу пунктів 2, 3, 7 частини четвертої статті 145 ЦК України, частини п`ятої статті 41 та частини першої статті 59 Закону України "Про господарські товариства" до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: внесення змін до статуту товариства; створення та відкликання виконавчого органу товариства; виключення учасника із товариства.

Частиною першою статті 60 цього ж Закону визначено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 % голосів.

Статтею 61 вказаного Закону передбачено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами.

Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу.

Порядок скликання загальних зборів учасників унормовано статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до якої загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про збори кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо такий строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Отже, у справах з позовною вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, заявленою з підстав неповідомлення позивача як учасника товариства про проведення зборів, на яких прийняті спірні рішення, судам при вирішенні питання щодо порушення прав учасника товариства спірним рішенням необхідно з`ясовувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема, щодо належного повідомлення позивача про такі збори, яке є складовою скликання зборів, а також щодо відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства, оскільки своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів, що містить вичерпну інформацію щодо проведення зборів, є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Якщо учасник (або його представник) узяв участь у загальних зборах і голосував на них, то ця обставина сама собою не обов`язково свідчить про те, що учасник був належним чином повідомлений про збори і мав змогу підготуватися до розгляду питань порядку денного.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №923/876/16.

Відповідно правової позиції Великої Палати, викладеної у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема, щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства.

Відповідно до пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Відповідачем надано копію опису вкладення № 435 у цінний лист із відтиском штампу поштового відділення від 28.11.2012, що відповідає даті здійснення поштового відправлення № 435, про направлення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобрик» від 28.12.2012. Відповідність вкладення опису перевірена працівником органу зв`язку, що підтверджується підписом останнього та штампом поштового відділення.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що опис вкладення у цінний лист оформляється у разі приймання поштового відправлення та підтверджує його вміст. Відповідність вкладення опису не перевіряється та не засвідчується працівником поштової установи без здійснення поштового відправлення. Отже, у разі якщо надані відповідачем документи містять, на думку позивача, ознаки фальсифікації, він не був позбавлений права звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Доказів не здійснення зазначеного відправлення, здійснення його за неналежною адресою, чи існування обставин, що унеможливили отримання цього поштового відправлення позивачем не надано та судом апеляційної інстанції під час перегляду рішення не встановлено. Також в судовому засіданні 13.09.2022 ОСОБА_1 підтвердив, що з 2012 року місцепроживання не змінював.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відомості офіційного сайту «Укрпошта», які містять інформацію про наявність та стан пересилання поштових відправлень постійно оновлюються та зберігаються в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації (пункт 122 Правил поштового зв`язку), а тому за відсутності можливості здійснити перевірку отримання здійсненого відправлення не є підставою для висновку про неналежне повідомлення позивача про скликання загальних зборів.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що сторонами про спір щодо оригіналів, а саме повідомлення про проведення зборів, опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек здійсненої відправки, зазначено не було. Більше того, з матеріалів справи вбачається (зокрема, із протоколів судових засідань від 25.02.2015, 29.06.2016, 31.08.2016), що судом першої інстанції ще в 2015-2016 роках досліджувались докази, що містяться в матеріалах справи. Заперечень щодо невідповідності оригіналів матеріалам справи сторони не заявляли.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, викладеними в апеляційній скарзі про те, що підстави для визнання рішень загальних зборів недійсними у зв`язку з відсутністю доказів дотримання відповідачем порядку повідомлення учасника про проведення загальних зборів, відсутні (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суді від 24.06.2021 у справі № 910/10275/20).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17.

Північний апеляційний господарський суд враховує, що на момент ухвалення даної постанови чинною є норма статті 79 ГПК України щодо вірогідності доказів, згідно з якою наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За загальним правилом норми процесуального права застосовуються в редакції чинній, на момент ухвалення рішення.

Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому, як сторона користується стандартами доказування виступає, її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмету доказування по справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази "за внутрішнім переконанням" вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягаю доказуванню, чи він є просто надуманим.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 (заява № 59166/12) "Дж. К. та Інші проти Швеції" (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що "У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20, від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не було доведено факту направлення на адресу позивача повідомлень про проведення загальних зборів 28.11.2012, відповідно до вимог частини 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства". Оскільки, доказів, що містяться в матеріалах справи достатньо для встановлення факту належного повідомлення сторони про проведення позачергових загальних зборів.

Суд апеляційної інстанції також критично відноситься до тверджень суду першої інстанції про відсутність в повідомленні про проведення Загальних зборів ТОВ "Бобрик" від 28.11.2012 (т. 1 а.с. 67) обов`язкових реквізитів, а саме у правому верхньому куті спірних повідомлень відсутні відомості адресата з зазначенням даних адресата (ПІБ) та його поштових відомостей, щодо якого здійснюється повідомлення відповідного змісту. Зазначені положення кореспондуються з вимогами щодо оформлення документів встановленими ДСТУ 4163-2003, які є обов`язковими при оформленні організаційно - розпорядчої документації.

Оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 32 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. А тому відсутність в повідомленні про проведення загальних зборів у правому верхньому куті спірних повідомлень відсутні відомості адресата з зазначенням даних адресата (ПІБ) та його поштових відомостей, щодо якого здійснюється повідомлення відповідного змісту, не є підставою для визнання таких зборів недійсними. Висновок суду першої інстанції в цій частині є помилковим.

Щодо доводів, що позивач не міг жодним чином вплинути на прийняття рішення загальними зборами, суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані такі доводи, оскільки позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 904/6965/17. Водночас, це не є підставою для задоволення позову через вищевстановлене.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про неповідомлення ОСОБА_1 про час та місце проведення позачергових загальних зборів, як підстава для скасування рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик", оформленого протоколом №3 від 28 грудня 2012 року, оскільки в матеріалах справи наявні належні та достатні докази в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України. Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Бобрик", оформленого протоколом №3 від 28 грудня 2012 року та стягнення з ТОВ "Бобрик" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період часу з 27.12.2013 по 18.10.2017 в розмірі 82 452,72 коп., підлягає скасуванню на підставі ч. 2 ст. 275 ГПК України через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (п. 3 ч.1. ст. 277 ГПК України).

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі, тоді як рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

9. Судові витрати

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. У разі залишення позову без задоволення, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням відмови в позові, при зверненні з яким позивач був звільнений від сплати судового збору, останній не підлягає стягненню зі сторін.

Керуючись ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобрик» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 361/17/15-ц - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 361/17/15-ц в частині скасування рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик", оформленого протоколом №3 від 28 грудня 2012 року та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 27.12.2013 по 18.10.2017 в розмірі 82 452,72 коп. - скасувати з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в позові.

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у даній справі - залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.09.2022.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич