РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2022Справа № 910/6383/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр

забезпечення виробництва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Бенефіт»

про стягнення 218.446,04 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

22.07.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Бенефіт» про стягнення 218.446,04 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки № ЦЗВ-02-01721-01 від 04.08.2021, позивачем було направлено відповідачу рознарядки № ЦЗВ-20/4194 від 03.11.2021 та № ЦЗВ-20/4405 від 15.11.2021 з дозволом на відвантаження продукції на загальну суму 657.970,00 грн. Умовами договору встановлено, що кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати письмової рознарядки замовника. Проте, відповідачем не було поставлено позивачу товар у визначений договором строк. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 218.446,04 грн неустойки, з яких 119.750,54 грн пені та 98.695,50 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2022 відкрито провадження у справі № 910/6383/22 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 29.07.2022 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 940 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03035, м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2, літ. А, офіс 308, яка є місцезнаходженням відповідача згідно інформації із діючого сервісу, який має доступ до API ЄДР: Опендатабот (https://opendatabot.ua/) (сервіс, що надає доступ до державних даних з основних публічних реєстрів, актуальну інформацію про компанії, підприємців тощо).

12.09.2022 судом отримано конверт разом з ухвалою від 29.07.2022 (номер відправлення 940), який повернуто поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 05.09.2022 з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 29.07.2022 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2021 між філією «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Бенефіт» (постачальник, відповідач) було укладено договір поставки № ЦЗВ-02-01721-01 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Згідно з п. 1.2 договору найменування продукції: приладдя для образотворчого мистецтва (пластик паперово-шаруватий).

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставку продукції не здійснив, у зв`язку з чим позивачем пред`явлено вимогу про стягнення 119.750,54 грн пені та 98.695,50 грн штрафу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 13.7 договору строк дії цього договору встановлюється з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021.

Відповідно до специфікації № 1 предметом поставки за договором є наступна продукція:

1) пластик декоративний паперово-шаруватий STYLAM 3200*1600*1,6 бук темний № 2082/сірий № 120/метелиця № 1485 у кількості 77 кв. м,

2) пластик декоративний паперово-шаруватий STYLAM 3200*1600*1,6 білий № 101 у кількості 2220 кв. м,

3) пластик декоративний паперово-шаруватий STYLAM 3200*1600*3,0 бук темний № 2082/сірий № 120/метелиця № 1485 у кількості 133,5 кв. м,

4) пластик декоративний паперово-шаруватий STYLAM 3200*1600*3,0 білий № 101 у кількості 1115 кв. м, загальною вартістю 2.085.081,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 4.3 договору сума договору на момент його підписання складає Сума Договору на момент його підписання складає 1.737.567,50 грн, крім того ПДВ 20% - 347.513,50 грн, всього - 2.085.081,00 грн.

Пунктом 5.1 договору визначено, що постачальник здійснює поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ (перевезення сплачено до...) пункт призначення - відділ матеріальних ресурсів м. Фастів філії «ЦЗВ» AT «Укрзалізниця», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48 (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» ред. 2010 p.).

Вантажовідправником продукції може бути третя особа, зазначена постачальником.

Згідно з абз. 1, 2 п. 5.2 договору поставка продукції проводиться партіями протягом строку дії договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції.

Зі сторони замовника рознарядка підписується з урахуванням вимог статуту замовника щонайменше двома такими уповноваженими особами:

керівник (особа, що виконує його обов`язки) філії «ЦЗВ» AT «Укрзалізниця»;

заступник керівника (особа, що виконує його обов`язки) філії «ЦЗВ» AT «Укрзалізниця».

03.11.2021 філією «ЦЗВ» AT «Укрзалізниця» видано рознарядку № ЦЗВ-20/4194, згідно якої надано дозвіл відповідачу на відвантаження продукції на суму 578.280,00 грн, а саме пластик декоративний паперово-шаруватий STYLAM 3200*1600*1,6 білий № 101 у кількості 1220 кв. м.

15.11.2021 філією «ЦЗВ» AT «Укрзалізниця» видано рознарядку № ЦЗВ-20/4405, згідно якої надано дозвіл відповідачу на відвантаження наступної продукції на суму 79.690,00 грн

- пластик декоративний паперово-шаруватий STYLAM 3200*1600*1,6 бук темний № 2082/сірий № 120/метелиця № 1485 у кількості 27 кв. м,

- пластик декоративний паперово-шаруватий STYLAM 3200*1600*1,6 білий № 101 у кількості 30 кв. м,

- пластик декоративний паперово-шаруватий STYLAM 3200*1600*3,0 бук темний № 2082/сірий № 120/метелиця № 1485 у кількості 66 кв. м.

Відповідно до абз. 3, 4, 5 п. 5.2 договору рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення засобами поштового зв`язку (Укрпошта) цінного листа з описом вкладення та з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та/або направлення сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (E-mail).

Сторони погоджують, що рознарядка вважається отриманою постачальником з дня її відправлення замовником засобами поштового зв`язку (Укрпошта) та/або електронною поштою (E-mail).

Кожна партія продукції постачається протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати письмової рознарядки змовника, якщо інше не вказано у рознарядці.

Відповідно до п. 5.3 договору датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції замовником у відділі матеріальних ресурсів м. Фастів філії «ЦЗВ»

АТ «Укрзалізниця», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48, що підтверджується

належно оформленою видатковою накладною.

З наявних в матеріалах справи описів вкладення у цінний лист вбачається, що позивачем було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку (Укрпошта) 09.11.2021 рознарядку № ЦЗВ-20/4194 від 03.11.2021 та 18.11.2021 рознарядку № ЦЗВ-20/4405 від 15.11.2021.

Суд відзначає, що з поданих позивачем копій скріншотів про направлення на електронну пошту відповідача (наведену у реквізитах сторін в договорі) зазначених рознарядок не вбачається за можливе встановити надіслання відповідачу саме рознарядок № ЦЗВ-20/4194 від 03.11.2021 та № ЦЗВ-20/4405 від 15.11.2021, проте дана обставина з огляду на положення п. 5.2 договору не впливає на визначення періоду прострочення виконання відповідачем його зобов`язання за договором.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З урахуванням вищезазначеного відповідач повинен був поставити товар з рознарядкою № ЦЗВ-20/4194 від 03.11.2021 на суму 578.280,00 грн у строк до 03.12.2021 включно, а за рознарядкою № ЦЗВ-20/4405 від 15.11.2021 на суму 79.690,00 грн у строк до 15.12.2021 включно.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо поставки продукції не здійснив, та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що при порушенні строків постачання постачальник оплачує замовнику штраф у розмірі 15% від суми непоставленої в строк продукції на умовах передбачених п. 5.2. цього договору, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань допоставити продукцію, якщо про інше його не попередив письмово замовник.

Оскільки мало місце прострочення поставки продукції, в тому числі більше п`ятнадцяти календарних днів, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 119.750,54 грн пені та 98.695,50 грн штрафу (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Бенефіт» (03035, м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2, літ. А, офіс 308, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, 5) в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 11/15, ) 119.750 (сто дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн 54 коп. пені, 98.695 (дев`яносто вісім тисяч шістсот дев`яносто п`ять) грн 50 коп. штрафу, 3.276 (три тисячі двісті сімдесят шість) грн 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова