ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Черкаси справа № 925/540/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецметтранс»

про стягнення 66292,20 грн

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, пр. Дмитра Яворницького, 108, м. Дніпро) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецметтранс» (, вул. Кривалівська, 7, м. Черкаси) про стягнення плати за користування вагонами в сумі 62765,52 грн, збору за маневрову роботу в сумі 3184,20 грн, збору за зберігання вантажу в сумі 332,48 грн та понесених судових витрат 2481,00 грн сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що для здійснення власної господарської діяльності відповідач замовив у залізниці порожні вагони-зерновози власності залізниці в особі філії «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця». По прибуттю замовлених порожніх вагонів на станцію Незабудине відповідач не зміг прийняти всі вагони на під`їзну колію через те, що обсяг замовлених вагонів виявився більшим, ніж переробна спроможність вантажного фронту під`їзної колії. Таким чином, певна кількість вагонів продовжувала простоювати на коліях станції Незабудине, що стало підставою для складення актів загальної форми, на підставі яких були заведені відомості плати за користування вагонами, в яких була нарахована плата за користування вагонами. Крім того, відповідач утримував замовлені вагони на під`їзній колії, що зафіксовано пам`ятками про подавання/забирання вагонів, та також є підставою для нарахування плати за користування вагонами. Нараховано збір за маневрову роботу з переставляння вагонів, необхідність якої виникла через затримку вагонів на станції відправлення з вини відповідача, та збір за зберігання вантажу.

У зв`язку з наявністю у відомостях плати за користування вагонами та накопичувальних картках зауважень відповідача, спірні суми не були стягнуті з особового рахунку відповідача.

Правовими підставами позову позивач визначив статті 634, 908, 920 Цивільного кодексу України (ЦК України), статтю 307 Господарського кодексу України (ГК України), статті 46, 47, 119, 125 Статуту залізниць України, Правила зберігання вантажів, Правила розрахунків за перевезення вантажів, Правила користування вагонами і контейнерами.

Ухвалою від 27.06.2022 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

11 липня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до кого відповідач проти позовних вимог заперечує повністю; заява про застосування наслідків спливу строків позовної давності та відмови в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності. 05 серпня 2022 року надійшло заперечення на відповідь на відзив.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначив:

1. Відповідач у разі непогодження даних, зазначених у відомостях, підписував їх із зауваженнями. У наданих позивачем актах загальної форми відсутній підпис вантажовласника, відсутній час закінчення затримки вагонів та номери вагонів зазначені хаотично не співпадаючи із часом і накладними. Вагони повторюються у різних актах загальної форми з різними датами, а деякі вагони взагалі не зазначено в актах загальної форми. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця не видала наказ. На станції не складено акт про затримку вагонів. Станція не склала «Повідомлення про затримку вагонів». Станція призначення не проінформувала вантажовласника про затримку вагонів з його вини, не передала йому копію повідомлення про затримку вагонів (не пізніше двох годин після його отримання).

Надані позивачем до суду документи не є допустимими, тому не можуть бути прийняті судом до розгляду в якості доказу.

Зазначає, що суми списані залізницею як плата за користування вагонами є вірними, а донараховані суми нічим не підтверджені.

2. Позивач не довів, що затримка вагонів на станції відправлення виникла з вини відповідача. У розрахунку суми позову за зберігання вантажу та маневрову роботу зазначені номери вагонів, які згідно з актами загальної форми були затримані на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з вини залізниці, а не відповідача.

Крім того, надані акти загальної форми суперечать один одному.

3. Відповідач не повинен сплачувати збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах), оскільки затримки з його вини не було.

4. Позивач до відповіді на відзив долучив наказ № 72/н від 25.02.2022 «Про затвердження режиму простою працівників регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», як підтвердження поважності причини порушення строку на подання відповіді на відзив.

Так, у наказі № 72/н від 25.02.2022 зазначено про забезпечення у березні 2022 року коригування табелів обліку робочого часу за лютий 2022 року з урахуванням фактично відпрацьованого робочого часу працівниками та немає жодного підтвердження, що у період з 07.07.2022 (час складання відзиву) та 28.07.2022 (час складання відповіді на відзив) була надмірна завантаженість на працівників регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Крім того, відповідач, посилаючись на ч. 5 ст. 315 ГК України, п. 137 Статуту залізниць України, просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у позові з підстав пропущення строку позовної давності.

Так, у позовній заяві позивач на підтвердження своїх вимог посилається на залізничні накладні, відомості плати за користування вагонами, акти загальної форми, пам`ятки про подавання та забирання вагонів, повідомлення, які повинні підтверджувати його вимоги. Дані документи складені в період з 24.09.2021 по 09.10.2021. Тобто, з часу складання останнього документу (09.10.2021) до часу подання позовної заяви (07.06.2021) минуло 8 місяців, в той час як для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

02 серпня 2022 року від позивача надійшла (поштовим зв`язком) відповідь на відзив, у якій позивач просить поновити строк на подання відповіді на відзив; задовольнити позовні вимоги та покласти судові витрати на відповідача. 05 серпня 2022 року надійшла заява про відмову у задоволенні заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності та, в разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для застосування наслідків спливу позовної, - поновити строки позовної давності відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України. 22 серпня 2022 року надійшли додаткові пояснення та заперечення.

У відповіді на відзив позивач зазначив таке.

Щодо нарахування плати за користування вагонами.

1. Відповідно до п. 3.4.3 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Таким чином, у відомостях плати за користування вагонами обчислений загальний час затримки, який складається із затримки на станції відправлення та затримки на під`їзних коліях.

2. Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами зазначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Всі зазначені обставини в актах, що є у матеріалах справи, наявні. Зазначені номери вагонів, дата та час початку і закінчення затримки. Правила користування вагонами не вимагають внесення у такі акти номери накладних, як про те зазначає відповідач, тому вони там і відсутні.

Щодо відсутності підпису вантажовласника на актах загальної форми.

Відповідно до п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п. 3 Правил складання актів акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності:

затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Відповідно до п. 60 Інструкції з ведення станційної комерційної діяльності жодна із сторін не має права відмовитися від підпису акта загальної форми. У разі незгоди зі змістом акта сторона може викласти свою думку. У випадку відмови від підпису акта представників відправника (одержувача) акт підписується особами, що брали участь у його складанні. При цьому у акті робиться відмітка про пред`явлення акта на підпис представнику відправника (одержувача) та про його відмову від підпису акта. Ця відмітка також засвідчується підписами осіб, що брали участь у складанні акта.

Акти загальної форми, які є доказами у справі та були додані до позовної заяви, містять підписи двох працівників станції, містить відмітку про відмову від підпису акту вантажовласника, що засвідчена підписом особи, що брала участь у складанні акту.

Щодо збору за маневрову роботу.

За спірний період залізницею виконувалось два види маневрових робіт із вагонами, які були замовлені відповідачем:

1) маневрові роботи з переставляння вагонів на інші колії на станції Незабудине;

2) маневрові роботи при подаванні/забиранні вагонів на під`їзну колію.

Залізниця заявила вимоги про стягнення збору за маневрові роботи з переставляння вагонів на інші колії на станції Незабудине, необхідність яких виникла через затримку вагонів на станції відправлення з вини відповідача, а відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про маневрові роботи при подаванні/забиранні вагонів на під`їзну колію, яка не оспорюється залізницею та не є предметом спору.

Так, зайнятість приймально-відправних колій на станції згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів із вантажем па адресу підприємства, маневрової роботи, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Наявність тимчасово вільних колій на станції це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту.

Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Таким чином, для забезпечення нормального функціонування станції спірні вагони були переставлені з однієї колії на іншу, за що й був нарахований збір за маневрову роботу. Дані обставини були засвідчені актами загальної форми. Після чого збір за маневрову роботу був обчислений у накопичувальних картках.

У відомостях плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу (додані відповідачем до відзиву на позовну заяву) містяться посилання на пам`ятки як на документи, що підтверджують проведення маневрової роботи, в той час як у позові такими документами є акти загальної форми.

Щодо строків на подання відповіді на відзив.

Посилаючись на п. 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, наказ від 25.02.2022 № 72/Н, яким на регіональній філії «Придніпровська залізниця» запроваджено режим простою з 24.02.2022, у зв`язку з обмеженою кількістю працівників, що призводить до збільшення обсягів роботи та, відповідно, унеможливлює вчасне реагування на процесуальні документи, позивач просить визнати причини пропуску строку подачі відповіді на відзив поважними та поновити строк на подачу відповіді на відзив.

Щодо позовної давності.

Посилаючись на ч. 1 ст. 259 ЦК України та п. 7.3 договору позивач зазначає, що сторони домовились про збільшення строку позовної давності.

Також, позивач посилається на вказаний вище наказ від 25.02.2022 № 72/Н про введення режиму простою через військову агресію Російської Федерації проти України, що 28.02.2022 Торгово-промисловою палатою України було визнано форс-мажорними обставинами та ч. 5 ст. 267 ЦК України, відповідно до якої, якщо суд визнає поважними причини пропущених позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Щодо поновлення позивачу пропущеного процесуального строку суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відповіді на відзив (п. 1 прохальної частини) позивач просить поновити строк на подання відповіді на відзив, після закінчення цього строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня одержання відзиву.

Згідно з відомостями з сайту АТ «Укрпошта» відзив на позов позивач отримав 12.07.2022, відповідь на відзив поштовим відправленням направив до суду 28.07.2022.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Приймаючи до уваги, що причини наведені позивачем у клопотанні, викладеному у відповіді на відзив, про поновлення строків на подання відповіді є поважними, а також дію воєнного стану, суд, для забезпечення прав позивача, дійшов висновку щодо задоволення клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзив, у зв`язку з чим, приймає до розгляду відповідь на відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Предметом доказування у справі є правомірність нарахування плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, збору за маневрову роботу.

25 лютого 2020 року між перевізником Акціонерне товариство «Українська залізниця» (позивач) та замовником (вантажовласник, вантажовідправник, вантажоодержувач, платник) (відповідач) (далі сторона або разом сторони) був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (редакцію оприлюднено 27.08.2021, вводиться в дію 01.09.2021) (далі договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1).

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном Перевізника не є орендною платою.

Відповідно до п. 1.2 договору при виконанні договору сторони використовують такі скорочені найменування нормативно-правових актів:

- Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут залізниць України);

- Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі Правила перевезення вантажів);

- Правила планування перевезень вантажів (статті 17-21 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за № 1030/7318 (далі Правила планування перевезень вантажів);

- Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі Правила користування вагонами);

- Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі Збірник Тарифів, Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, відповідно);

- Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі СМГС);

- Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (далі КОТІФ).

Відповідно до п. 1.3 договору наведені нижче визначення вживаються в договорі в такому значенні:

- первинні документи документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, зокрема: перевізні документи, зведена відомість, накопичувальна картка, відомість плати за користування вагонами та контейнерами, подавання, забирання вагонів та маневрову роботи інші;

- послуги, пов`язані з організацією та здійсненням перевезення вантажів послуги, що надаються перевізником замовнику згідно з договором (додатків до нього), у т.ч. на підставі окремої заявки замовника.

Згідно з п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Згідно з п. 1.5 договору він є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (п. 1.10).

За умовами п. 2.1 договору замовник зобов`язаний: сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника (пп. 2.1.4); відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (пп. 2.1.5); підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а, а у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої вимоги (пп. 2.1.7).

За умовами п. 2.1 договору перевізник зобов`язаний: приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору та Збірнику тарифів (пп. 2.3.2); складати документи, передбачені п. 1.3., 1.4. та розд. 4 договору, щодо нарахування сум платежів (пп. 2.3.5).

Відповідно до п. 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Відповідно до п. 3.4 договору замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі плата за користування власними вагонами перевізника).

Відповідно до п. 3.5 договору розмір (ставки) плати за послуги, що виконуються за вільними тарифами та перелік яких наведено у додатках 1-1 1-3 до договору, визначається перевізником в порядку передбаченому договором.

Згідно з п. 4.2 договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на мовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розділі 14 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника.

Згідно з п. 4.4 договору по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображаються в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плати за використання власних вагонів перевізника з межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; пені.

Згідно з п. 4.5 договору щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді (далі щодобові переліки перевізних документів), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу.

Відповідно до п. 7.3 договору строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Згідно з п. 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовується власні інформаційні системи перевізника.

Згідно з п. 8.2 договору електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення документів з накладенням КЕП (із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача), якщо їх оформлення в електронній формі реалізовано в інформаційних системах перевізника та нормативно-правовими актами не встановлено обов`язковість паперового оформлення.

Згідно з пп. 8.5.4 договору підтвердження приймання вантажу до перевезення за ЕПД проводиться шляхом проставляння в ЕПД дати прийняття вантажу до перевезення та накладання КЕП. На вимогу замовника перевізник засвідчує дату прийняття вантажу до перевезення шляхом проставляння календарного штемпелю в роздрукованій копії ЕПД. Друк паперової копії ЕПД накладної виконується замовником або за окрему плату на його вимогу перевізником.

Згідно з пп. 8.5.5 договору оформлений ЕПД із наявним КЕП (що є підтвердженням прийняття вантажу до перевезення), передається замовнику за допомогою власної інформаційної системи перевізника.

Згідно з пп. 8.5.6 договору видача вантажу, перевезення якого здійснювалось за ЕПД, проводиться за допомогою інформаційних систем перевізника. На вимогу замовника перевізник проводить видачу вантажу за паперовою копією електронної накладної.

Відповідно до пп. 8.5.7 договору інформацію про прибуття вантажу за електронною накладною перевізник надає замовнику одночасно з повідомленням про прибуття вантажу.

Відповідно до пп. 8.5.8 договору замовник заповнює електронну накладну СМГС відповідно до вимог Додатку 1 до СМГС з наявністю по прибуттю КЕП у графах 27, 36. Електронна печатка філії «ГІОЦ УЗ» Удостоверено «ЭП ГИВЦ УЗ» відображається у графах 35,36. Таким чином оформлений ЕПД вважається оригіналом накладної та має юридичну силу, як доказ у визначених законодавством випадках.

Відповідно до п. 8.7 договору у випадку судового розгляду справи, чи виникненні претензійної практики, використовується візуальне відображення електронних документів на папері.

Відповідно до п. 10.3 договору документи направлені перевізником замовнику для підписання і не підписанні останнім (у т.ч. з внесеними зауваженнями але не підписаними) вважаються беззаперечно прийнятими та погодженими замовником у строк встановлений нормативно-правовими актами або договором, а якщо інше не встановлено, то після спливу 15 календарних днів з дня їх направлення окрім випадків надання до них заперечень замовником в такий строк. Такі строки починають свій перебіг з дня направлення перевізником документів замовнику, у т.ч. автоматизованими системами перевізника і із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача. Цей пункт не стосується порядку укладення та внесення змін до договору, визначених в розд. 9 договору.

За умовами п. 12.1 договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію.

Відповідно до п. 12.2 договір або його окремі умови щодо певних послуг припиняється: за згодою сторін; за ініціативи однієї з сторін, ініціатива перевізника про припинення договору має бути мотивованою; з підстав визначених законодавством.

Відповідно до п. 12.11 договору у випадку, якщо після припинення договору замовник продовжує замовляти та отримувати послуги за договором, договір вважається автоматично продовженим до припинення договору у встановленому ним порядку, окрім випадку припинення договору перевізником з всіма замовниками одночасно.

Повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-42100958/2020-0001 від 22.06.2020 AT «Укрзалізниця» (перевізник) засвідчило прийняття від ТОВ «СПЕЦМЕТТРАНС» (замовник) заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізним транспортом (далі заява) та повідомило, що замовнику присвоєно коди:

1. відправника/одержувача: 1602

2. платника 8133067 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору. Повідомлені коди повинні використовуватись виключно для перевезення вантажів в межах договору між сторонами.

З 06 серпня 2021 року між залізницею та ТОВ «Незабудинський елеватор» діє договір № ПР/М-21-347/НЮдч «Про подачу та забирання вагонів ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Незабудинський елеватор» при станції Незабудине регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі договір про подачу та забирання вагонів).

16 вересня 2021 року між вантажовідправником/вантажоодержувачем ТОВ «СПЕЦМЕТТРАНС» та користувачем/власником колії ТОВ «Незабудинський елеватор» було укладено письмову угоду (далі письмова угода), згідно з якою користувач/власник колії надає залізничну під`їзду колію для подання (збирання) та навантаження (вивантаження) вагонів з вантажем, який належить вантажовідправнику/вантажоодержувачу. Вантажовідправник/вантажоодержувач здійснює навантаження (вивантаження) вагонів на залізничній під`їзній колії користувача/власника колії.

Згідно з п. 4 письмової угоди стягнення платежів з платників за послуги виконуються згідно наведеної таблиці. Факт користування вагонами і надання послуг по подачі, збиранню вагонів і маневровій роботі підтверджується відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальною карткою форми ФДУ-92.

Згідно з п. 5 письмової угоди всі належні залізниці платежі вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України передоплатою через Дніпропетровський виробничий структурний підрозділ філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Українська залізниця» (ЄРЦД).

Нарахування плати за користування вагонами.

За час перебування власних вагонів перевізника на станції Незабудине.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Оскільки ТОВ «Спецметтранс» несвоєчасно забирало вагони №№ 95532271, 95636452, 95644233, 95357943, 95634085, 95751004, 95799466, 95928149, 95306809, 95336111, 95379038, 95525887, 95832671 на свою під`їзну колію, станцією Інгулець були складені акти про затримку ф. ГУ-23 №№ 3, 5, 8, 18, 19, що підписані представниками станції.

На підставі даних актів за затримку на станції Незабудине відповідачу була нарахована плата за користування вагонами.

За час перебування власних вагонів перевізника на під`їзній колії ТОВ «Незабудинський елеватор».

Згідно з ст. 76 Статуту залізниць України час перебування вагонів під навантаженням і вивантаженням у разі обслуговування залізничної під`їзної колії локомотивом залізниці визначається з моменту фактичної подачі вагонів на місце навантаження або вивантаження до моменту одержання станцією від підприємства повідомлення про готовність вагонів до забирання.

Пунктом 10 договору про подачу та забирання вагонів регламентовано, що час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту подачі вагонів на під`їзну колію до моменту отримання залізницею повідомлення власника колії про готовність до забирання.

Пунктом 4 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Плата за користування вагонами нараховувалась з моменту подачі вагонів на під`їзну колію ТОВ «Незабудинський елеватор» (пам`ятки про подавання вагонів) до моменту отримання відповідальною особою станції Незабудине Придніпровської залізниці від відповідальної особи ТОВ «Спецметтранс» повідомлення про закінчення вантажних операцій.

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 3 24.09.2021 о 13:45 на під`їзну колію ТОВ «Незабудинський елеватор» залізницею було подано вагони №№ 95306809, 95336111, 95379038, 95525887, 95832671.

25.09.2021 о 23:30 відповідальним працівником станції від відповідального працівника ТОВ «Спецметтранс» отримано повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами №№ 95306809, 95336111, 95379038, 95525887, 95832671.

Відповідно до пам`ятки про забирання вагонів № 3 25.09.2021 о 23:30 було забрано вагони №№ 95306809, 95336111, 95379038, 95525887, 95832671.

Час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ «Незабудинський елеватор» склав 33 год. 45 хв.

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 4 27.09.2021 о 23:30 на під`їзну колію ТОВ «Незабудинський елеватор» залізницею було подано вагони №№ 95357943, 95634085, 95751004, 95799466, 95928149.

27.09.2021 о 16:10 відповідальним працівником станції від відповідального працівника ТОВ «Спецметтранс» отримано повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами №№ 95357943, 95634085, 95751004,95799466, 95928149.

Відповідно до пам`ятки про забирання вагонів № 4 27.09.2021 о 16:10 було забрано вагони №№ 95357943, 95634085, 95751004, 95799466, 95928149.

Час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ «Незабудинський елеватор» склав 40 год 40 хв.

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 5 26.09.2021 о 23:10 на під`їзну колію ТОВ «Незабудинський елеватор» залізницею було подано вагони №№ 59597344, 95638474, 95532271, 95636452, 95644233.

28.09.2021 о 11:55 відповідальним працівником станції від відповідального працівника ТОВ «Спецметтранс» отримано повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами №№ 59597344, 95638474, 95532271, 95636452, 95644233.

Відповідно до пам`ятки про забирання вагонів № 5 28.09.2021 о 11:55 було забрано вагони №№ 59597344, 95638474, 95532271, 95636452, 95644233.

Час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ «Незабудинський елеватор» склав 36 год. 45 хв.

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 6 02.10.2021 о 15:30 на під`їзну колію ТОВ «Незабудинський елеватор» залізницею було подано вагони №№ 95451050, 95792024, 95797825, 95830717, 95832523.

02.10.2021 о 13:05 відповідальним працівником станції від відповідального працівника ТОВ «Спецметтранс» отримано повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами №№ 95451050, 95792024, 95797825, 95830717, 95832523.

Відповідно до пам`ятки про забирання вагонів № 6 02.10.2021 о 13:05 було забрано вагони №№ 95451050, 95792024, 95797825, 95830717, 95832523.

Час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ «Незабудинський елеватор» склав 45 год. 35 хв.

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 7 05.10.2021 о 11:15 на під`їзну колію ТОВ «Незабудинський елеватор» залізницею було подано вагони №№ 95360467, 95450870, 95667077, 95712030, 95794467.

07.10.2021 о 22:45 відповідальним працівником станції від відповідального працівника ТОВ «Спецметтранс» отримано повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами №№ 95360467, 95450870, 95667077, 95712030, 95794467.

Відповідно до пам`ятки про забирання вагонів № 7 07.10.2021 о 22:45 було забрано вагони №№ 95360467, 95450870, 95667077, 95712030, 95794467.

Час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ «Незабудинський елеватор» склав 58 год. 50 хв.

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 8 07.10.2021 о 23:20 на під`їзну колію ТОВ «Незабудинський елеватор» залізницею було подано вагони №№ 95451050, 95792024, 95797825, 95830717,95832523.

09.10.2021 о 13:30 відповідальним працівником станції від відповідального працівника ТОВ «Спецметтранс» отримано повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами №№ 95451050, 95792024, 95797825, 95830717, 95832523.

Відповідно до пам`ятки про забирання вагонів № 8 09.10.2021 о 13:30 було забрано вагони №№ 95451050, 95792024,95797825, 95830717, 95832523.

Час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ «Незабудинський елеватор» склав 38 год. 10 хв.

За час затримки власних вагонів перевізника на під`їзній колії ТОВ «Незабудинський елеватор» станцією Незабудине було нараховано плату за користування вагонами, яку відповідачем частково не визнано та відповідно не сплачено.

На підставі пам`яток про подавання/ забирання вагонів №№ 3, 3, 4, 4, 5, 5, 6, 6, 7, 7, 8, 8, повідомлень про закінчення вантажних операцій з вагонами, а також актів загальної форми ГУ-23 №№ 3, 5, 8, 18, 19 були складені відомості плати за користування вагонами ф. ГУ-46 №№ 26099001, 27099002, 28099003, 04109004, 08109005, 09109006, які підписані представником відповідача із зауваженнями, через що і виник спір.

Позивач також надав відповідачу послуги з виконання маневрової роботи на суму 3184,20 грн.

Пунктом 13 договору № ПР/М-21-347/НЮдч від 06.08.2021 передбачено, що власник колії сплачує залізниці збір за маневрову роботу згідно з Тарифним керівництвом № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджений Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009 № 317).

Відповідно до п. 1.8 Тарифного керівництва № 1 за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів на вимогу власника під`їзної колії, вантажовласника або порту, яка оформлена пам`яткою про подавання/ забирання вагонів (форми ГУ-45), із зазначенням у ній часу, протягом якого виконувалась маневрова робота, нараховується збір у розмірі 292,60 грн за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні. До такої роботи належать: переставляння вагонів з одного вантажного фронту на інший, переміщення вагонів на фронті; подача вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування; у випадках, коли навантаження або вивантаження виконується в присутності локомотива залізниці (подача стисненого повітря від локомотива тощо); інша маневрова робота з вагонами на станціях, під`їзних коліях та інших місцях незагального користування.

На підставі актів, що засвідчують факт затримки вантажу, загальної форми ст. Незабудине № 5 від 23.09.2021, № 8 від 24.09.2021, № 19 від 06.10.2021, були заведені накопичувальні картки ф. ФДУ-92 №№ 24099001, 26099002, в яких було відображено збір за зберігання вантажу.

Пунктом 9 Правил зберігання вантажів визначено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Статтею 46 Статуту залізниць України встановлено, що вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Розрахунок збору за зберігання вантажу здійснюється на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Пунктом 3 Розділу І Збірника тарифів встановлено, що державні регульовані тарифи встановлюються на роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника.

Так, до розділу III входить пункт 2 «Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування», де в підпункті 2.1 передбачено, що термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами.

Після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн за одну тонну при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах за масу брутто, округлену до повних тонн.

Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), а також за зберігання тварин (з голови) справляється в розмірі 5,9 грн за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Пунктом 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів встановлено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Таким чином, термін безоплатного зберігання обчислюється з моменту затримки, яка засвідчується актом загальної форми. За зберігання вантажу сплачується державний регульований тариф, який відображається у накопичувальній картці.

Отже, залізницею було нараховано плату за користування вагонами у сумі 62765,52 грн, збір за маневрову роботу у сумі 3184,20 грн та збір за зберігання вантажу у сумі 332,48 грн.

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальні картки підписані представником відповідача з зауваженнями.

Позивач зазначив, що відповідач жодного разу не вказав чому він не згоден із нарахуванням, чому він не згоден сплачувати нараховані суми та в чому полягає неправомірність нарахування сум.

Відмова відповідача від сплати нарахованої позивачем плати за користування вагонами і додаткових зборів спричинила спір у справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до частини другої статті 5 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 71 Статуту взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно з пунктом 2 розділу 1 та пунктом 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458), за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності (далі вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Пунктом 4 даних Правил встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці

Згідно з пунктами 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Наданими суду доказами підтверджується, що станцією Незабудине Придніпровської залізниці оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження вагонів на станції Незабудине, відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, розрахована плата за користування вагонами, залишок несплаченої суми складає 62765,52 грн з ПДВ.

Відповідно до пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника.

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2020, передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1 Правил складання актів).

Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, не менш як двома особами (п. 3 Правил складання актів).

Збір за зберігання вантажів у сумі 332,48 грн та маневрову роботу локомотиву у сумі 3184,20 грн включений до накопичувальних карток.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 9 Правил зберігання вантажів.

Згідно з пунктом 2.1 Збірника тарифів термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами.

Розрахунок збору за маневрову роботу локомотива здійснено відповідно до вимог пп. 1.8 п. 1 Збірника тарифів.

За приписами Господарського процесуального кодексу України докази мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що наявність підстав для нарахування спірної суми за користування вагонами доводиться позивачем, який надав копії пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 із зазначенням часу передачі вагонів відповідачу.

Згідно з ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Заперечення відповідача в відомостях плати за користування вагонами суд вважає таким, що не доводиться іншими доказами, які б могли підтвердити обґрунтованість цих заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази у сукупності з боку позивача є більш вірогідними на підтвердження наявності обставин для нарахування спірної плати, ніж докази, на які посилається відповідач на їх спростування.

Заявлені позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 315 ГК України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до п. 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Вказане положення пов`язує шестимісячний термін для пред`явлення перевізником позову саме з моментом настання події, що є підставою для подання позову.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст. 259 ЦК України).

Позивач звернувся з позовом до суду 14.06.2022.

Відповідач зазначає, що норми Господарського кодексу України і Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які встановлюють скорочений шестимісячний строк позовної давності та регулюють питання його перебігу відносно позову залізниці до вантажоодержувача, що випливають із перевезення.

Перебіг позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення плати за користування вагонами, збору за маневрову роботу та збору за зберігання вантажу починається від дня настання події, що стала підставою для подання позову. Оскільки з дня настання події, що стала підставою для подання позову минуло більше 6 місяців, граничний строк звернення до суду з позовом на час подання позовної заяви до суду сплинув.

Посилаючись на ч. 1 ст. 259 ЦК України та п. 7.3 договору позивач зазначає, що сторони домовились про збільшення строку позовної давності.

Крім того, позивач посилається на наказ про введення режиму простою через військову агресію Російської Федерації проти України, що 28.02.2022 Торгово-промисловою палатою України було визнано форс-мажорними обставинами та відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України просить суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності.

Оскільки правовідносини сторін виникли з укладеного між ними договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, сторони в передбаченій законом формі, домовились про збільшення позовної давності без зазначення жодних винятків, на які ці положення договору не розповсюджуються, строк позовної давності по даному спору становить один рік.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем подано позов у межах строку позовної давності.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Позивач у позовній заяві заявляв вимогу про відшкодування понесених судових витрат: сплаченого судового збору.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір належить покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецметтранс» (, вул. Кривалівська, 7, м. Черкаси) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, пр. Дмитра Яворницького, 108, м. Дніпро):

62765,52 грн плати за користування вагонами,

3184,20 грн збору за маневрову роботу,

332,48 грн збору за зберігання вантажу,

2481,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз