ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022м. ДніпроСправа № 904/1484/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ", м. Луцьк Волинської області

до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-канализаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", с. Воронове Синельниківського району Дніпропетровської області

про стягнення штрафних санкцій.

Представники:

від позивача: Пасічник Н.О., директор;

від відповідача: Казанцев С.В., адвокат.

ПРОЦЕДУРА:

Дочірнє підприємство "Евода Трейд" комунального підприємства "Луцькводоканал" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" штрафні санкції (з урахуванням збільшення позовних вимог - а.с.243-252) у загальному розмірі 2 405 226,28 грн., а саме: пеню у розмірі 505 378,35 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 679 456,25 грн. та 3% річних у розмірі 220 391,68 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 14.06.2022 усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати фіскальний чек/квитанцію (оригінали або належним чином засвідчені копії), який підтверджує факт відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу відповідача.

15.06.2022 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 309 від 15.06.2022 про усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2022 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 20.07.2022 о 10:40 год.

12.07.2022 від відповідача - Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву.

13.07.2022 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від позивача - Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ" надійшло клопотання вих. № 322 від 12.07.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити: Луцькому міськрайонному суду Волинської області; Господарському суду Волинської області; Волинський окружний адміністративний суд.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2022 клопотання Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнив, підготовче засідання, яке відбудеться 20.07.2022 о 10:40 год. проводити у режимі відеоконференції за участю представника Дочірного підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ" та доручено Луцькому міськрайонному суду Волинської області забезпечити проведення відеоконференції в залі ВКЗ за участю представника Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ" з Господарським судом Дніпропетровської області 20.07.2022 о 10:40 год.

20.07.2022 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від позивача - Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ" надійшло клопотання вих. № 327 від 19.07.2022 про уточнення (зменшення та збільшення) позовних вимог, у якому просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 505 378,35 грн. (по Договору №3 від 21.12.20 р. - 475 440,50 грн.; по Договору №46 від 19.10.21 р. - 29 937,85 грн.) за порушенням термінів оплати за надані послуги з постачання електричної енергії споживачу, інфляційні втрати в сумі 1 679 456,25 грн. (по Договору №3 від 21.12.20 р. - 1 294317,75 грн.; по Договору №46 від 19.10.21 р. - 385138,50 грн.) та 3 % річних в сумі 198 318,66 грн. (по Договору №3 від 21.12.20 р. - 189 757,60 гри.; по Договору №46 від 19.10.21 р. - 30 634,08 грн.).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2022 підготовче судове засідання відкладено на 03.08.2022 о 15:00 год. у режимі відеоконференції за участю представника Дочірного підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ" та доручено Луцькому міськрайонному суду Волинської області забезпечити проведення відеоконференції в залі ВКЗ за участю представника Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ" з Господарським судом Дніпропетровської області 03.08.2022 о 15:00 год.

25.07.2022 від позивача - Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "ЛУЦЬКВОДОКАНАЛ" до суду надійшла відповідь на відзив вих. № 326 від 19.07.2022.

03.08.2022 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача - Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" до суду надійшло клопотання про продовження строків на подання заперечень, проведення підготовчого судового засідання та відкладення розгляду справи.

У підготовчому судовому засіданні 03.08.2022 позивачем зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.09.2022 о 10:40 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 07.09.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов, укладених між Дочірнім підприємством "ЕВОДА Трейд" комунального підприємства "Луцькводоканал" та Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", договорів про постачання електричної енергії споживачу №3 від 21.12.2020 та №46 від 19.10.2021 в частині оплати за надані послуги на підставі виставлених постачальником рахунків та актів приймання-передачі товару (електричної енергії) підписаних сторонами. Однак, зобов`язання по Договорах щодо проведення оплати за надані послуги Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас виконувало не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості перед ДП ЕВОДА Трейд КП Луцькводоканал в наступному розмірі:

- по Договору №3 від 21.12,20 р. (за серпень - вересень 2021 року) - 9 229 856,72 грн.;

- по Договору №46 від 19.10.21 р. (за вересень 2021 року) - 1 540 143,28 грн.

Загалом сума заборгованості Відповідача становила 10 770 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021р. по справі № 904/8802/21 вказану вище суму заборгованості було визначено до стягнення.

Однак, станом на сьогоднішній день вказане рішення суду не виконано, і сума несплаченої відповідачем заборгованості становить 7 900 000,00 грн. (по Договору №3 від 21.12.20 (за серпень - вересень 2021 року) - 6 359 856,72 грн. 72 коп.; по Договору №46 від 19.10.21 (за вересень 2021 року) -1 540 143,28 грн.).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення (з урахування збільшення позовних вимог) з відповідача пені у розмірі 505 378,35 грн., 3% річних в розмірі 220 391,68 та інфляційних втрат в розмірі 1 679 456,25 грн.

Позиція відповідача

Відповідач частково визнає основне зобов`язання з прострочення оплати заборгованості за наданні послуги, щодо стягнення штрафних санкцій заперечує мотивуючи тим, що розмір штрафних санкцій перевищує розмір збитків, спрямованих на погашення заборгованості.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить зменшити штрафні санкції на 90 % (дев`яносто п`ять відсотків).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення сторонами договорів про постачання електричної енергії споживачу, строки дії цих договорів, умови постачання електричної енергії, порядок та строк сплати за поставлену електроенергію.

Так, судом встановлено, що 21.12.2020 між Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (споживач) та Дочірнім підприємством "Евода Трейд" комунального підприємства "Луцькводоканал" (постачальник) укладено договір №03 про постачання електричної енергії споживачу.

19.10.2021 між Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (споживач) та Дочірнім підприємством "Евода Трейд" комунального підприємства "Луцькводоканал" (постачальник) укладено договір №46 про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.2.1 вказаних договорів постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 5.1 договорів споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією., яка є додатком №2 до цього договору.

Загальна сума договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно актів приймання-передачі, але не може бути більшою 51442830,63 грн., в т.ч. ПДВ 8573805,105 грн. Сума даного договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.5.3 договору №03)

Загальна сума договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно актів приймання-передачі, але не може бути більшою 1540143,28 грн., в т.ч. ПДВ 256690,55 грн. Сума даного договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.5.3 договору №46).

Згідно з п. 5.6 договорів розрахунки споживача за договорами здійснюються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання. Оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на умовах обраної комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до договорів (п.5.7 договорів).

Договори укладені на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач (п.13.1 договору).

Відповідно до п. 13.11 договору №46 сторони домовились, що умов даного договору застосовуються до відносин, які фактично виникли між сторонами з 24.09.2021 і діє до 30.09.2021, згідно ч.2 ст. 631 Цивільного кодексу України, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до комерційних пропозицій (додатку №2 до договорів з урахуванням змін, внесених додатковими угодами) розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем у безготівковому вигляді, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, зазначений у договорі. Споживач здійснює оплату за отриману електричну енергію не пізніше 30 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом відповідно до фактичної вартості за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому періоді. Оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на підставі виставлених постачальником рахунків та актів приймання-передачі товару (електричної енергії) підписаних сторонами.

Однак, зобов`язання по Договорах щодо проведення оплати за надані послуги Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас виконувало не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості перед ДП ЕВОДА Трейд КП Луцькводоканал в наступному розмірі:

- по Договору №3 від 21.12,20 р. (за серпень - вересень 2021 року) - 9 229 856,72 грн.;

- по Договору №46 від 19.10.21 р. (за вересень 2021 року) - 1 540 143,28 грн.

Загалом сума заборгованості Відповідача становила 10 770 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021р. по справі № 904/8802/21 вказану вище суму заборгованості було визначено до стягнення.

Однак, станом на сьогоднішній день вказане рішення суду не виконано, і сума несплаченої Відповідачем заборгованості становить 7 900 000,00 грн. (по Договору №3 від 21.12.2020 (за серпень - вересень 2021 року) - 6 359 856,72 грн.; по Договору №46 від 19.10.2021 (за вересень 2021 року) -1 540 143,28 грн.), у зв`язку з чим, у позивача виникли підстави для звернення до суду з позовом до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналІзаційного господарства Дніпро-Західний Донбас про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму основного боргу відповідно до норм частини 2 статті 625 ЦК.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корить другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 у справі № 904/8802/21 позов задоволено повністю, стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на користь Дочірнього підприємства "Евода Трейд" комунального підприємства "Луцькводоканал" заборгованість у розмірі 10 770 000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Цей правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19.

Таким чином, факти, які підтверджують наявність грошового зобов`язання відповідача щодо оплати заборгованості за договорами №3 від 21.12.2020 та №46 від 19.10.2021, встановлені у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 у справі № 904/8802/21, в силу вимог ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиційне значення для даної справи та не підлягають доведенню.

Докази погашення відповідачем заборгованості, стягнутої вказаним судовим рішенням, в матеріалах справи відсутні.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача пені у розмірі 505 378,35 грн., 3% річних в розмірі 220 391,68 та інфляційних втрат в розмірі 1 679 456,25 грн.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до пп. 5.8. р. 5 вищезазначених договорів, у разі порушення Споживачем строків оплати. Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до нього.

Відповідно до додатків №2 до Договорів про постачання електричної енергії споживачу (Комерційна пропозиція) за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією. Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

В зв`язку з порушенням термінів оплати за надані послуги, у відповідності до п.5.8. Договорів та Додатків №2 до Договорів (Комерційна пропозиція), враховуючи норми статей 230, 232 Господарського кодексу України, відповідачу було нараховано пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення на суму:

- по Договору №3 від 21.12.20 р. (за серпень - вересень 2021 року) - 475 440,50 грн.;

- по Договору №46 від 19.10.21 р. (за вересень 2021 року) - 29 937,85грн.

Загалом нараховано пеню в розмірі 505 378,35 грн.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, пені у розмірі 505 378,35 грн., 3% річних в розмірі 220 391,68 та інфляційних втрат в розмірі 1 679 456,25 грн. за розрахунком позивача.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Положеннями частин 1, 3 статті 74, частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання про зменшення штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статі 550 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов`язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв`язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

В свою чергу, право господарського суду зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, безпосередньо визначається дефініціями частини 1 статті 233 Господарського кодексу України та частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, про те, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зазначені норми законодавства ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Господарський суд не застосовує матеріальний закон в частині врахування значного розміру неустойки, як критерій для її зменшення порівняно з розміром збитків кредитора, оскільки не встановлював наявність у позивача збитків через порушення відповідачем зобов`язань за Договором.

В свою чергу, як вже було зазначено, право суду зменшити розмір неустойки матеріальний закон пов`язує з наявністю також інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, суд приймає до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 01.08.2019р. у справі № 922/2932/18, від 08.10.2019р. у справі № 922/2930/18, від 08.10.2019р. у справі №923/142/19, від 09.10.2019р. у справі №904/4083/18).

За визначенням статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи № 904/4685/18 від 21.11.2019 зі справи № 916/553/19).

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що 24.02.2022 було розпочато повномасштабні військові дії проти України, у зв`язку з чим з 24.02.2022 згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, та Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, та Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від15.08.2022 № 2500-9IX ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас є підприємством державної форми власності, основним видом діяльності якого є задоволення потреб населення, підприємств, установ, організацій в наданні послуг водопостачання, зокрема, відповідачем здійснюється постачання питної води комунальним підприємствам м. Павлоград, м. Тернівка, м. Першотравенськ, ПРАТ ДТЕК ПАВЛОГРАД ВУГІЛЛЯ, СМКП Водоканал, споживачам Синельниківського району.

Таке підприємство є єдиним у цьому регіоні і зупинення об`єктів системи централізованого водопостачання спричинить санітарну, екологічну та техногенну катастрофу, порушить процес нарахувань та обліку платежів за послуги водовідведення, а також порушить права споживачів на отримання субсидій і створить загрозу заподіяння шкоди довкіллю.

Систематично здійснюються ракетні обстріли інфраструктури, відповідачем власними силами, засобами та коштами здійснює відновлення інфраструктури з метою задоволення потреб населення, підприємств, установ організацій з надання послуг водопостачання та водовідведення, підприємство є об`єктом соціальної інфраструктури декількох міст.

Суд враховує, що до повномасштабної військової агресії проти України основним джерелом доходу відповідача було виконання обов`язків кінцевими споживачами питної води по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, однак після початку військових дій несвоєчасна сплата кінцевими споживачами за наданні послуги спричинили виникнення заборгованості перед позивачем. Тобто, Відповідач наразі, докладаючи всіх зусиль для централізованого водопостачання, несе значні витрати для виконання таких завдань при одночасному значному зменшенні доходу від здійснення своєї основної підприємницької діяльності.

Частиною 3 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомість фактів військової агресії, виконання Відповідачем евакуаційних рейсів, здійснення перевезення для потреб Збройних Сил України, ракетні обстріли об`єктів залізничної інфраструктури підтверджуються органами державної влади та місцевого самоврядування України, безліччю публікацій у національних та міжнародних засобах масової інформації, а також не заперечується агресором.

Таким чином, наведені факти є загальновідомими обставинами, а отже, в силу приписів частини 3 статті 75 ГПК України не потребують доказування. При цьому, ці обставини (повинні бути) відомі обом сторонам.

Суд враховує, що порушення Відповідачем зобов`язань мало місце до початку військової агресії, проте наведене не нівелює права суду за наявності наведених обставин станом на дату розгляду спору зменшити розмір неустойки, оскільки якби порушення строків оплати за надані послуги мало б місце після 24.02.2022 (тобто, після запровадження військового стану), то підлягав би доведенню сам факт наявності такого порушення з огляду на очевидність причин затримки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку частково задовольнити подане відповідачем клопотання про зменшення розміру неустойки та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пені) у розмірі 252 689,16 грн. (50% від обґрунтованого розміру неустойки (пені) - 505 378,35 грн.).

Враховуючи викладене, позовні вимоги Дочірнього підприємства "Евода Трейд" комунального підприємства "Луцькводоканал" до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" слід задовольнити частково та стягнути з з останнього на користь позивача пеню у розмірі 252 689,16 грн., 3% річних у розмірі 220 391,68 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 679 456,25 грн..

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У п. 4.3. постанови від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Приймаючи до уваги вищезазначене, а також з огляду на те, що спір між сторонами виник внаслідок неправильних дій відповідача, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 36 078,40 грн. покладаються на Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (52521, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Воронове, вул. Дніпровська, 28, ідентифікаційний код 03564045) на користь Дочірнього підприємства "Евода Трейд" комунального підприємства "Луцькводоканал" (43024, Волинська область, м. Луцьк, пр. Соборності, 25, ідентифікаційний код 42803794) пеню у розмірі 252 689,16 грн., 3% річних у розмірі 220 391,68 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 679 456,25 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 36 078,40 грн.

В частині стягнення пені у сумі 252 689,17 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 19.09.2022.

Суддя В.Г. Бєлік