ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022 справа № 914/653/22

Суддя Юркевич М.В., за участю секретаря Кравчук І.В., розглядаючи матеріали

позовної заяви: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙОН ТЕКНОЛОДЖІ ПАРТНЕРЗ», м. Львів

про: стягнення заборгованості в розмірі 883 390,90 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Задорожний Ю.В. - адвокат

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙОН ТЕКНОЛОДЖІ ПАРТНЕРЗ» про стягнення заборгованості в розмірі 654 148,22 грн.

Ухвалою від 11.04.2022р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.05.2022р. Крім того, цією ж ухвалою було відстрочено сплату судового збору.

В судове засідання 10.05.2022р. з`явився представник позивача. Відповідач явку свого представника не забезпечив, причини неявки суд не повідомив.

Водночас, представником позивача було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у даній справі, у зв`язку з неможливістю його сплати до визначеного судом підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 10.05.2022р. підготовче провадження було відкладено на 31.05.2022р. та відстрочено сплату судового збору у справі до ухвалення судом рішення.

10.05.2022р. від позивача поступила заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою від 31.05.2022р. заяву про збільшення позовних вимог було прийнято до розгляду та відкладено розгляд справи на 21.06.2022р.

Ухвалою від 21.06.2022р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.07.2022р.

Ухвалою суду від 19.07.2022р. розгляд справи відкладено на 16.08.2022р. у зв`язку з тим, що від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи по суті.

В судове засідання 16.08.2022р. представник позивача з`явився. Відповідач явку свого представника не забезпечив, причини неявки суд не повідомив. Після вирішення всіх процесуальних питань, суд розпочав розгляд справи по суті, де позивач виступив зі вступним словом та на стадії дослідження обставин справи і поданих доказів.

16.08.2022р. було відкладено розгляд справи по суті на 06.09.2022р.

В судовому засіданні 06.09.2022р. суд продовжив розгляд справи по суті. Відповідач повторно явку свого представника не забезпечив. Представник позивача, в доповнення своєї позиції, висловленої в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд при ухваленні рішення також вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з відповідача 10 000,00 грн. витрат на правничу правову допомогу.

Після з`ясування обставин справи та дослідження поданих доказів судом було встановлено наступне:

13.09.2021р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем, орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙОН ТЕКНОЛОДЖІ ПАРТНЕРЗ» (відповідачем, орендарем) було укладено договір суборенди нежитлового приміщення №01-102-2-2021-09-о.

Преамбулою зазначеного договору оренди визначено, що до відносин суборенди застосовуються положення законодавства, які відносяться до оренди. Сторони домовились для потреб цього договору суборенди та додатків до нього термін «орендодавець» по тексту договору вживати в значенні «суборендодавець», а термін «орендар» - в значенні «суборендар», терміни «оренда» та «об`єкт оренди» - в значенні «суборенда» та «об`єкт суборенди» відповідно.

Відповідно до пункту 2.1 договору оренди орендодавець передав орендарю, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: вул. Героїв УПА, 73, корпус 7, м. Львів, загальною площею 305 м.кв.

01.11.2021р. між орендодавцем та орендарем було підписано Акт приймання-передачі Приміщення, який є додатком №4 до Договору оренди.

Пунктом І додатку №1 до договору оренди встановлено, що орендна плата за місяць становить 98 455,90 грн. без ПДВ, що на час підписання договору оренди є еквівалентом 3 690,50 доларів США без ПДВ, за курсом, встановленим НБУ станом на дату підписання договору оренди. (293,46 грн. за 1 м.кв. без ПДВ, що на час підписання договору оренди є грошовим еквівалентом 11,00 доларів США без ПДВ, за курсом, встановленим НБУ станом на дату підписання договору оренди).

Згідно із п. 10.5 договору оренди орендна плата сплачується до 10 числа розрахункового місяця на підставі наданого рахунку. Рахунки надаються до 5 числа розрахункового місяця.

Рахунки вручаються орендодавцем представнику (працівнику) орендаря в орендованому приміщенні під розпис, або направляються орендарю кур`єром, рекомендованим поштовим відправленням. У випадку ненадання рахунків на оплату орендар зобов`язаний звернутися сам до орендодавця не пізніше дати останнього дня строку, с встановленого для оплати, або ж провести оплати усіх фіксованих та погоджених сторонами платежів. Неотримання рахунку орендарем не звільняє його від сплати відповідних платежів за договором оренди та не є підставою для продовження строків проведення розрахунків (п. 10.9 договору оренди).

Як зазначає позивач, з листопада 2021р. по березень 2022р. відповідач не провів жодної оплати по договору та допустив заборгованість в сумі 511 058,60 грн., а саме:

- 96 974,16 грн. - орендна плата за листопад 2021 року;

- 100 434,01 грн. - орендна плата за грудень 2021 року;

- 100 670,20 грн. - орендна плата за січень 2022 року;

- 105 015,02 грн. - орендна плата за лютий 2022 року;

- 107 965,21 грн. - орендна плата за березень 2022 року.

В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, донарахувавши відповідачу орендну плату за квітень та травень 2022р. на суму 215 930,42 грн.

Таким чином, загальна сума основного боргу відповідача, на думку позивача складає 726 989,02 грн.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 726 989,02 грн. основного боргу, а також за порушення строків виконання грошового зобов`язання та порушення умов договору: 32 943,98 грн. пені, 5 018,88 грн. 3% річних, 19 983,12 грн. інфляційних втрат, 98 455,90 грн. штрафу.

Правова позиція відповідача.

Відповідач щодо позовних вимог не заперечив, відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Між сторонами у справі виникли правовідносини на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 13.09.2021р.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами договору оренди позивач на підставі акту приймання-передачі від 01.11.2021р. передав, а відповідач прийняв у користування нежитлове приміщення загальною площею 305 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул. Героїв УПА, 73, корпус 7, м. Львів.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 10.5 договору оренди орендна плата сплачується до 10 числа розрахункового місяця на підставі наданого рахунку. Рахунки надаються до 5 числа розрахункового місяця.

Сторони визначили орендну плату в розмірі 98 455,90 грн. на місяць, з подальшою індексацією базової ставки у наступних місяцях оренди.

Судом встановлено, що спірним періодом, за який позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендні є листопад 2021р. травень 2022р.

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем орендних платежів за спірний період. Крім того, позивач звертався до відповідача в досудовому порядку з претензією про сплату заборгованості, однак останній відповіді на претензію не надав.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості, а також будь-які інші заперечення щодо підставності нарахованої позивачем орендної плати згідно договору, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення основної суми боргу в розмірі 726 989,02 грн. є підставною та підлягає до задоволення.

Разом із основною сумою боргу, позивачем також було нараховано відповідачу 32 943,98 грн. пені, 5 018,88 грн. 3% річних, 19 983,12 грн. інфляційних втрат та 98 455,90 грн. штрафу за порушення умов договору та строків виконання грошового зобов`язання з оплати орендних платежів.

Розглядаючи позовні вимоги в цій частині, суд прийшов до наступних висновків:

Відповідно до пункту 17.6 договору, у випадку порушення орендарем строків виконання зобов`язань по сплаті орендодавцеві орендної плати чи інших платежів, передбачених договором, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ чинної на час нарахування від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У відповідності до наведеного пункту договору позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 32 943,98 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивачем було нараховано відповідачу 5 018,88 грн. 3% річних та 19 983,12 грн. інфляційних втрат.

В розділі 12 договору сторонами також було передбачено обов`язок орендаря протягом 7 календарних днів з моменту підписання договору сплатити на користь орендодавця забезпечувальний платіж в розмірі двомісячної орендної плати.

Згідно п. 17.3, за прострочення орендарем оплати забезпечувального платежу, орендар зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 100% від ставки орендної плати.

Отже, у зв`язку з несплатою відповідачем забезпечувального платежу, позивач нарахував останньому штраф у розмірі 98 455,90 грн.

Проаналізувавши та дослідивши нараховані позивачем вище суми, суд дійшов висновку, що такі є підставними та обгрунтованими. Крім того, перевіривши розрахунки позивача, суд також констатує їх правильність.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 32 943,98 грн. пені, 5 018,88 грн. 3% річних, 19 983,12 грн. інфляційних втрат та 98 455,90 грн. штрафу є обгрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

Щодо судових витрат та витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «СТАТУС-КВО» було укладено договір про надання правової допомоги №3003/1 від 30.03.2022р. предметом якого було здійснення об`єднанням представництва інтересів позивача стосовно стягнення з ТОВ «ЛАЙОН ТЕКНОЛОДЖІ ПАРТНЕРЗ» заборгованості за договором суборенди нежитлового приміщення від 13.09.2021р.

В п. 4.2. цього договору сторони обумовили суму послуг з надання правової допомоги у даній справі в розмірі 10 000,00 грн., які мають бути оплачені клієнтом протягом 10 днів з дня підписання договору.

Актом №1 від 04.04.2022р. сторони погодили прийняття-передачу наданої правової допомоги до договором №3003/1 від 30.03.2022р. в розмірі 10 000,00 грн.

Як встановлено судом, сторонами була визначена фіксована сума гонорару за представництво у даній справі, що включало в себе надання адвокатських послуг, як щодо написання та подання позовної заяви, так і участь адвоката при розгляді справи в господарському суді.

Дослідивши надані позивачем докази понесення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку, що сума в розмірі 10 000,00 грн. є адекватною та відповідає критеріям співмірності та реальності таких витрат та обсягом наданих адвокатом послуг.

Заперечень щодо розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу від відповідача не надходило, як і не було подано заяви про їх зменшення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. є підтверджені належними доказами підлягають до стягнення з відповідача.

Крім того, суд звертає увагу сторін на те, що при відкритті провадження у даній справі, було відстрочено позивачу сплату судового збору до винесення рішення. А тому, враховуючи, що суд за наслідками розгляду справи прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, то витрати зі сплати відстроченого судового збору в розмірі 13 250,86 грн. покладаються на відповідача та підлягають стягненню в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙОН ТЕКНОЛОДЖІ ПАРТНЕРЗ» (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 418, кв.49, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДР НОМЕР_1 ) 726 989,02 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів, 32 943,98 грн пені, 5 018,88 грн 3% річних, 19 983,12 грн інфляційні втрати та 4 540,00 грн, 98 455,90 грн штрафу за прострочення сплати забезпечувального платежу, 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙОН ТЕКНОЛОДЖІ ПАРТНЕРЗ» (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 418, кв.49, ) в дохід Державного бюджету України 13 250,86 грн витрат на сплату судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.09.2022р.

Суддя Юркевич М.В.