РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1110/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

позивач: Ніжинська міська рада Чернігівської області,

площа імені Івана Франка, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,

електронна пошта:

відповідач-1: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

АДРЕСА_1 ,

відповідач-2: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2

АДРЕСА_2

відповідач-3: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3

АДРЕСА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: державний реєстратор Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області- Симоненко Олена Анатоліївна

15558, Чернігівська область, Чернігівський район, смт Гончарівське, вул. Танкістів, буд. 11

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєва Дінара Анатоліївна; 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 28-А;

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глущенко Ірина Юріївна; 61072, м. Харків, вул. 23-го Серпня, 62

предмет спору: про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення; про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про зобов`язання знести самочинне будівництво

За участю:

від позивача: Копилова Є.Г., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Ніжинська міська рада Чернігівської області звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом до відповідача-1 ОСОБА_1 , відповідача-2 ОСОБА_2 та відповідача-3 ОСОБА_3 про:

- скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56613835 від 15.02.2021;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, що посвідчений 22.02.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєвою Д.А., серія та номер 134;

- скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56747155 від 22.02.2021;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу, що посвідчений 29.03.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глущенко І.Ю., серія та номер 681;

- скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57353969 від 29.03.2021;

- зобов`язання знести самочинне будівництво.

Відповідно до частин 6, 7 статті 176 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, у зв`язку з необхідністю отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів (фізичних осіб) суд 01 листопада 2021 року звернувся з відповідними запитами до органів реєстрації місця перебування та місця проживання осіб щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб (відповідачів).

08 листопада 2021 року у відповідь на судовий запит від Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ніжинської міської ради на адресу суду надійшло повідомлення про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

08 листопада 2021 року від Управління адміністративних послуг Харківської міської ради надійшов лист, у якому останній повідомив суд, що питання реєстрації та зняття з реєстрації віднесено до компетенції Департаменту (майдан Павлівський, 4, м. Харків, 61003), у зв`язку з чим 09 листопада 2021 року судом було надіслано запит до Департаменту реєстрації Харківської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2

22 листопада 2021 року у відповідь на судовий запит від Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області на адресу суду надійшло повідомлення про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_3 .

Станом на 22 грудня 2021 року до Господарського суду Чернігівської області відповіді на запит від Управління адміністративних послуг Харківської міської ради не надходило, у зв`язку з чим 22 грудня 2021 року судом було здійснено повторний запит до Департаменту реєстрації Харківської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2

24 грудня 2021 року на електронну адресу суду від Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшла відповідь на запит суду, але відповідь не була підписана ЕЦП.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно зі ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Приписами ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Оскільки надіслана Департаментом реєстрації Харківської міської ради електронною поштою 24 грудня 2021 року відповідь на запит не містить підпису ЕЦП, така відповідь не належить до офіційних документів та не може братись судом до уваги.

З огляду на зазначене, 18 січня 2022 року судом було здійснено повторний запит (втрете) до Департаменту реєстрації Харківської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 .

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 №9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно з указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Згідно з указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Розпорядженням Верховного Суду від 22.03.2022 №12/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (господарські суди Миколаївської, Сумської та Чернігівської областей)" враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ господарського суду Чернігівської області.

Розпорядженням Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22 "Про відновлення територіальної підсудності судових справ господарських судів Сумської та Чернігівської областей" з 25.04.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ господарського суду Чернігівської області.

Станом на 16 травня 2022 року до Господарського суду Чернігівської області відповіді на запит від Департаменту реєстрації Харківської міської ради не надходило, у зв`язку з чим 16 травня 2022 року судом було здійснено запит до Головного управління ДМС у Харківській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2

18 травня 2022 року у відповідь на судовий запит від Департаменту реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області на адресу суду надійшло повідомлення про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 .

19 травня 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів 1, 2 та 3:

1) Симоненко Олену Анатоліївну - державного реєстратора Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (адреса місця роботи: 15558, Чернігівська область, Чернігівський р-н, смт. Гончарівське, вул. Танкістів, буд. 11);

2)Анікєєву Дінару Анатоліївну - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області (місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 28-А, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1);

3)Глущенко Ірину Юріївну - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області (місцезнаходження: 61072, м. Харків, вул. 23-го Серпня, 62), оскільки рішення господарського суду у даній справі може вплинути на їх права та обов`язки;

Підготовче засідання призначено на 08 червня 2022 року;

Задоволено клопотання позивача про витребування доказів;

У порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу ухвалено витребувати у:

1) ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ):

-завірену належним чином копію договору купівлі-продажу, серія та номер 681, виданий 29.03.2021, видавник: Глущенко І.Ю., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області;

2) Коваля Тараса Олексійовича (місце реєстрації: 42004, Сумська область, місто Ромни, вулиця Берегова, будинок 14):

-завірену належним чином копію договору купівлі-продажу, серія га номер 681, виданий 29.03.2021, видавник: Глущенко І.Ю., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області;

-завірену належним чином копію технічного паспорту на нежитлове приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, будинок 118 В.

3) Симоненко Олени Анатоліївни - державного реєстратора Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (адреса місця роботи: 15558, Чернігівська область, Чернігівський район, смт Гончарівське, вул. Танкістів, буд. 11):

-реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104);

Зобов`язано учасників справи надати суду витребувані судом документи у строк до 06 червня 2022 року;

Встановлено учасникам справи процесуальні строки.

20 травня 2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів про направлення учасникам справи позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року відкладено підготовче засідання на 06 липня 2022 року.

10 червня 2022 року на адресу суду від відповідача-3 ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву. Відзив на позовну заяву не містить підпису відповідача-3 ОСОБА_4 , а тому не може бути взятий судом до уваги.

15 червня 2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-3, у якому позивач, зокрема, не погодився з твердженнями відповідача-3, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи законодавства чинні у 2002 році. Позивач у відповіді на відзив зазначає, що у 2002 році між позивачем та відповідачем-1 виникли правовідносини щодо користування земельною ділянкою. В укладених договорах оренди землі зазначалося, що земельна ділянка надається в оренду відповідачу-1 для розміщення малої архітектурної форми/тимчасової споруди, а не для будівництва та обслуговування об`єкту нерухомого майна. Разом з цим, державну реєстрацію права власності проведено державним реєстратором 15.02.2021, згідно чинного у 2021 році законодавства - Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач у відповіді на відзив зазначає, що позивач оскаржує не правові підстави користування відповідачем-1 земельною ділянкою площею 0,0045 га з кадастровим номером :04:022:0067, а законність рішення про проведення державної реєстрації у 2021 році. Тому позивач вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми чинного законодавства станом на 15.02.2021. Разом з тим позивач зазначив, що протягом 2003-2013 років державна реєстрація на спірний об`єкт здійснена не була. Позивач звертає увагу на те, що преамбула рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.03.2002 №153 встановлювала, що підприємцю земельна ділянка надається в тимчасове користування до виникнення потреби у звільненні даної земельної ділянки. Крім того позивач звертає увагу на те, що пункт 1.1. рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.03.2002 №153 не містив жодних дозволів відповідачу-1 на встановлення малої архітектурної форми з облаштуванням фундаменту, бетонної підлоги, цегляних стін тощо. Мала архітектурна форма на земельній ділянці площею 0,0045 га по вул. Шевченка повинна була встановлюватися відповідно до вимог Типових правилах розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, що затверджені наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України №227 від 13.10.2000 року, за змістом норм якого не слідує, що малі архітектурні форми (у т.ч. павільйони) не є об`єктами нерухомого майна. Позивач заперечив також щодо доданих відповідачем-3 до відзиву на позовну заяву документів.

У судовому засідання 06 липня 2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 21 липня 2022 року.

21 липня 2022 року суд відклав судове засідання на 18 серпня 2022 року.

Відповідно до приписів Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо додаткових способів інформування про судові справи та проведення зборів суддів в умовах воєнного чи надзвичайного стану» про розгляд даної справи були оприлюднені оголошення на сайті Господарського суду Чернігівської області з повідомленнями учасників справи про дати відповідних судових засідань.

18 серпня 2022 року суд перейшов до розгляду справи по суті. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суд відклав судове засідання на 14 вересня 2022 року.

До початку судового засідання 14 вересня 2022 року на електронну адресу суду від відповідача-3 ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання не підписано ЕЦП.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Приписами ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

У судовому засіданні суд залишив без розгляду клопотання відповідача-3 про відкладення розгляду справи, що не містить ЕЦП.

Вислухавши у ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представника позивача, встановивши обставини справи та дослідивши подані докази, суд встановив:

Згідно п. 1 рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.03.2002 №153 вирішено надати в тимчасове користування до виникнення потреби у звільненні даної земельної ділянки, на умовах оренди для розміщення павільйонів, виносної та виїздної торгівлі, при умові укладання договору оренди на право тимчасового користування землею з моменту прийняття рішення виконкому та оформлення договору оренди на земельну ділянку в 10-денний термін згідно розробленого та погодженого паспорту опорядження фасадів та виконання вимог архітектурно-планувального завдання щодо благоустрою, опорядженню фасадів малих архітектурних форм: торгових павільйонів в термін - 1 місяць та об`єктів виносної та виїзної торгівлі 14 днів.

Підприємцю Парній Наталії Миколаївні, яка проживає по АДРЕСА_6 земельну ділянку площею 45,0 м2 по вул. Шевченка в районі житлового будинку №118 для встановлення павільйону розміром 4,0x8,0м по продажу промислових товарів терміном на 3 роки до 03.2004 року (1.1. рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.03.2002 №153).

Пункт 1.1. рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.03.2002 №153 було реалізовано шляхом укладення 26.03.2002 договору оренди землі.

Так, 26.03.2002 між Ніжинською міською радою та Підприємцем Парною Наталією Миколаївною було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), відповідно до пункту 1.1. якого Виконком міської ради (рішення виконкому №153 від 14.03.2002) надає, а Підприємець Парна Н.М. приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 45,0 м2 по вул. Шевченка в районі житлового будинку №118.

Згідно умов пункту 1.2. вищезазначеного договору оренди земельна ділянка надається на умовах тимчасового користування строком до 14.03.2004 для встановлення павільйону розміром 4,0x8,0 м. по продажу промислових товарів.

Пунктом 3.2. договору визначено права та обов`язки землекористувача, згідно якого зокрема землекористувач зобов`язаний звільнити земельну ділянку в день закінчення терміну оренди.

03.02.2003 на підставі Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації №135 малу архітектурну форму - павільйон розміром 8,0x4,0 введено в експлуатацію.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у 2003 році право власності на об`єкт нерухомого майна підлягало державній реєстрації відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 №6/5 та здійснювалось органами БТІ до 31.12.2012.

Протягом 2003-2012 років державна реєстрація на спірний об`єкт здійснена не була, що встановлено рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2020 у справі №927/1050/19.

Договір оренди землі від 26.03.2002 неодноразово поновлювався, про що свідчать документи у матеріалах справи.

04.08.2009 Ніжинським міським відділом Чернігівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0045 га з кадастровим номером :04:022:0067 за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, 118-В, вид використання земельної ділянки - для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності (кіоску) /а.с. 24/.

Відповідно до п. 1.15 рішення Ніжинської міської ради від 24.09.2014 року №7-61/2014 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, внесення змін в рішення міської ради, надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою та технічної документації, припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок суб`єктам господарювання фізичним особам» було поновлено, терміном до 04.08.2017 року, договір оренди на земельну ділянку площею 0,0045 га по вул. Шевченка 118-В кадастровий номер :04:022:0067 підприємцю Парній Наталії Миколаївні для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності (кіоск)) /а.с. 26/.

02.10.2014 між Ніжинською міською радою та підприємцем Парною Н.М, було укладено договір оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :04:022:0067 площею 0,0045 га.

Відповідно до п. 1 Договору оренди землі Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності (кіоск) на підставі рішення №7-61/2014 шістдесят першої сесії шостого скликання Ніжинської міської ради від 24.09.2014 року в Ніжині, по вул. Шевченка, 118-В.

Додатковою угодою від 03.08.2017 договір оренди землі від 02.10.2014 було поновлено до 04.08.2018 /а.с. 33/.

Договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,0045 га, що знаходиться в м.Ніжин вул. Шевченка 118-В кадастровий номер :04:022:0067, укладений 02.10.2014 між Ніжинською міською радою та ФОП Парною Н.М., було поновлено на тих самих умовах строком до 04.08.2019, на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.12.2018 у справі №927/745/18 /а.с. 34/.

26.02.2020 Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області відкрив провадження у справі №740/517/20 за позовом ОСОБА_1 про визнання павільйону нерухомим майном та зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації права власності /а.с. 35/. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у справі №740/517/20 від 05.04.2021 позов залишено без розгляду.

Позивач у позовній заяві зазначає, що підставою подання позову став лист начальника сектору державної реєстрації речових прав та їх обтяжень відділу адміністративно-дозвільних процедур Кірсанової С.Є. від 14.01.2020 №06-10/12 /а.с. 36/.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2020 у справі №927/1050/19 (набрало законної сили 07.08.2020) зобов`язано ФОП Парну Н.М. повернути Ніжинській міській раді земельну ділянку площею 0,0045 га, кадастровий номер :04:022:0067, у стані, придатному для подальшого використання.

У рішенні Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2020 у справі №927/1050/19 встановлено наступне: «Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 190278264 станом на 26.11.2019 на земельній ділянці з кадастровим номером: 74 104 00000:04:022:0067 загальною площею 0,0045га у АДРЕСА_5 право власності, інші речові права на нерухоме майно за Фізичною особою - підприємцем Парною Наталією Миколаївною не зареєстровано. Доказів іншого, будь-то документів підтверджуючих здійснення у встановленому порядку реєстрації об`єкта незавершеного будівництва відповідачем суду також не надано».

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 02.11.2020 інше речове право (право оренди ОСОБА_1 за договором оренди землі від 02.10.2014) припинено /а.с. 40/.

Матеріали справи містять копію рішення Ніжинської міської ради від 07.02.2011 №12-08/2011 «Про присвоєння адрес», зі змісту якого вбачається, що на підставі Акту №135 Державної технічної комісії про готовність об`єкта до експлуатації від 03.02.2003, Дозволу на виконання будівельно-монтажних робіт, затвердженого рішенням виконкому від 14.03.2002 №153 присвоєно адресу нежитловому приміщенню загальною площею 29,6 м2 власника ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) /а.с. 42/.

15.02.2021 державним реєстратором Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень №56613835, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 за ОСОБА_1 /а.с. 41/.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у ході ознайомлення з витребуваною Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області копією реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення з реєстраційним номером 104, було виявлено, що рішення від 07.02.2011 №12-08/2011 «Про присвоєння адрес», яке було подано ОСОБА_1 державному реєстратору Симоненко О.А., Ніжинська міська рада ніколи не приймала.

07.02.2011 Ніжинською міською радою було прийнято рішення №12-8/2011 «Про надання пільги по орендній платі».

07.02.2011 Ніжинською міською радою було прийнято рішення №5-8/2011 «Про присвоєння адрес», згідно змісту якого вбачається, що будь-якому майну ОСОБА_1 адреса не присвоювалась /а.с. 45/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.03.2021 №248811036, 22.02.2021 за фізичною особою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (запис №40672538) зареєстровано на праві власності нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104). Підставою виникнення права власності на зазначене вище нерухоме майно вказано договір купівлі-продажу, посвідчений 22.02.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєвою Д.А., серія та номер 134 /а.с.46-47/.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №134 від 22.02.2021, продавцем нежитлового приміщення загальною площею 29,6 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104) є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У пункті 2 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.02.2021 №134, зазначено, що нежитлове приміщення належить продавцю (тобто ОСОБА_1 ) на праві приватної власності згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до нього: державну реєстрацію права власності проведено ОСОБА_5 , державним нотаріусом Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області за номером №40549142, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 104 згідно Інформаційної довідки №245382227 від 22.02.2021 /а.с. 48-49/.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.03.2021 у справі №740/1571/21 заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 /а.с. 50-51/.

Згідно листа Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.СУМИ) №23242 від 20.04.2021 надано інформацію, що ОСОБА_2 був повідомлений 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.03.2021 у справі №740/1571/21 рекомендованою кореспонденцією /а.с.52/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2021 №279447139, 29.03.2021 ОСОБА_2 продав нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис номер 41231226 на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер 681), виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І.Ю. /а.с. 53-54/.

27.11.2014 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: м.Ніжин, вул. Шевченка, буд. 118В зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:022:0067 площею 0,0045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, власником зазначено: Територіальну громаду в особі Ніжинської міської ради (код 34644701) /а.с.65-66/.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)).

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, зокрема належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка належить на праві комунальної власності Територіальній громаді в особі Ніжинської міської ради (код 34644701).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини 1 статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з частинами 1-4 статті 376 Цивільного кодексу України (у редакції чинній на дату введення в експлуатацію спірної будівлі (03.02.2003)) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок .

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (статті 391 Цивільного кодексу України).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 Земельного кодексу України).

Згідно частини 4 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно зазначених норм, земельна ділянка може використовуватися власником у спосіб, який відповідає категорії земельної ділянки. Класифікація видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) затверджена наказом Держкомзему від 23.07.2010 №548. Класифікація видів цільового призначення земель визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів і застосовується для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.

Отже, з наведеного вище можна дійти висновку, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, знесення самочинно збудованого об`єкта. При цьому знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-381цс15 та у постановах Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №20/3183/16, від 6 березня 2019 року у справі №814/2645/15, від 29 січня 2020 року у справі №822/2149/18.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка була надана для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності (кіоску). Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували право на виконання будівельних робіт чи засвідчували б прийняття в експлуатацію відповідного об`єкта на спірній земельній ділянці.

З матеріалів справи, зокрема, з рішення Ніжинської міської ради від 07.02.2011 №5-8/2011 «Про присвоєння адрес» вбачається, що будь-якому майну ОСОБА_1 адреса не присвоювалась /а.с. 45/.

Відповідно до статті 18 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII "Про основи містобудування" реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Згідно статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, обтяжень такого права проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта.

Згідно п.1. ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Статтею 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено нерухоме майно, щодо якого проводиться державна реєстрація прав:

1. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

2. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

3. Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані.

4. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень;

- перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та приймає рішення;

- під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих Інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.

Згідно п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 25.12.2015 №1127 (в редакції чинній до 28.04.2021) для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 (Порядок), зазначено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно п. 15 зазначеного вище Порядку реєстрація декларації або видача сертифіката чи їх дублікатів здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та "Про адміністративні послуги".

Відповідно до п. 17 зазначеного Порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру (п.18 Порядку).

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19), державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Такого висновку дійшов Верховний Суд, здійснивши аналіз положень чинного законодавства, зокрема ч.2 ст.331 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 18 Закону України "Про основи містобудування", Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461.

Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою.

До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил.

Типовими правилами розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, що затверджені наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України №227 від 13.10.2000 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2000 за №755/4976 (чинні на момент укладення Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 03.02.2003 №135) визначено порядок розміщення малих архітектурних форм незалежно від форми власності для здійснення підприємницької діяльності на території України і не розповсюджуються на визначення процедур розміщення інших малих архітектурних форм та зокрема зазначено:

Мала архітектурна форма для здійснення підприємницької діяльності - невелика споруда, яка виконується із полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів (абз. 2 п. 2 Типових правил).

Стаціонарна мала архітектурна форма - одноповерхова споруда площею до 30 кв. м, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей, - кіоск, одноповерховий павільйон тощо (абз. 6 п. 2 Типових правил).

Стаціонарна мала архітектурна форма приймається до експлуатації комісією за участю суб`єкта підприємницької діяльності, уповноваженого представника органу містобудування та архітектури, а також, у залежності від функціонального призначення, представників відповідних служб з розглядом на місці відповідності об`єкта паспорту прив`язки. За результатами розгляду складається акт технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію, складений за формою згідно з додатком 3 (рекомендований) (п.23 Типових правил).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється і полегшених конструкцій з урахуванням основних ВИМОГ ДО споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше ЗО квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

З наведеного вбачається, що мала архітектурна форма/тимчасова споруда виготовляється з полегшених конструкцій встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 2 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинний до 06.10.2016) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Враховуючи норми чинного законодавства, зокрема положення статей 182, 331, 334 Цивільного кодексу України та положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об`єкта нерухомості є державна реєстрація прав на нього.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене вище, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, наведені посилання на приписи законодавства, враховуючи факт введення спірного майна в експлуатацію, як об`єкту малої архітектурної форми (акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації №135 від 03.02.2003), що спростовує належність цього майна до об`єктів нерухомості, враховуючи відсутність розробленої проектної документації на збудоване нерухоме майно та доказів її затвердження та прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкту нерухомості, що встановлено рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2020 у справі №927/1050/19, враховуючи також цільове призначення земельної ділянки ( АДРЕСА_5 з кадастровим номером :04:022:0067 площею 0,0045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вид використання - для розміщення малої архітектурної форми - кіоску), що свідчить про те, що рішення державного реєстратора Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко О.А. від 15.02.2021 за номером №56613835 прийнято з порушенням вимог наведених вище приписів законодавства України, у зв`язку з чим суд вважає, що позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко О.А. про державну реєстрацію права власності за Парною Наталією Миколаївною від 15.02.2021 за індексним номером 56613835 на нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 , підлягає задоволенню.

Враховуючи наведені посилання на приписи законодавства та те, що матеріалами справи підтверджується, що спірний об`єкт споруджено на земельній ділянці, наданій ОСОБА_1 в оренду, згідно договорів оренди землі, для розміщення малої архітектурної форми - павільйону, а також те, що спірний об`єкт збудовано ОСОБА_1 без належного дозволу та належно затвердженого проекту, на земельній ділянці, яка під це будівництво не відводилася, суд дійшов висновку, ще спірний об`єкт є самочинно збудованим, у зв`язку з чим позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 знести самочинне будівництво загальною площею 26,9 м2 за адресою: АДРЕСА_5 , що розміщене на земельній ділянці з кадастровим номером :04:022:0067, враховуючи приписи статті 376 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що самочинне будівництво підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, підлягає частковому задоволенню у частині зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинне будівництво загальною площею 26,9 м2 за адресою: АДРЕСА_5 , що розміщене на земельній ділянці з кадастровим номером :04:022:0067, як особи, яка звела таке самочинне будівництво.

З огляду на наведене вище, враховуючи приписи статті 376 Цивільного кодексу України, згідно яких особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не набула права власності на спірний об`єкт, а відповідно не мала права на його відчуження, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про:

-визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, що посвідчений 22.02.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєвою Д.А., серія та номер 134;

-скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєвої Д.А. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 від 22.02.2021 за індексним номером 56747155 на нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 ;

-визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, що посвідчений 29.03.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глущенко І.Ю., серія та номер 681;

-скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глущенко І.Ю. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 від 29.03.2021 за індексним номером 57353969 на нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 .

Інші докази та пояснення судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір, враховуючи приписи ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача-1 ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Скасувати рішення державного реєстратора Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко Олени Анатоліївни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 від 15.02.2021 за індексним номером 56613835 на нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 .

3.Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що посвідчений 22.02.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєвою Дінарою Анатоліївною, серія та номер 134.

4.Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєвої Дінари Анатоліївни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 від 22.02.2021 за індексним номером 56747155 на нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 .

5.Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що посвідчений 29.03.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глущенко Іриною Юріївною, серія та номер 681.

6.Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глущенко Ірини Юріївни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 від 29.03.2021 за індексним номером 57353969 на нежитлове приміщення загальною площею 29,6 м2 за адресою: АДРЕСА_5 .

7.Зобов`язати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) знести самочинне будівництво загальною площею 26,9 м2 за адресою: АДРЕСА_5 , що розміщене на земельній ділянці з кадастровим номером :04:022:0067.

8.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 13620,00 грн на користь Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області (, площа імені Івана Франка, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) на рахунок № НОМЕР_4 , код 04061783.

9.В іншій частині позову відмовити.

10.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 14 вересня 2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/