ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. Справа №813/2417/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Галушко Н.А.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону за вих. №15-259ВИХ-22 від 26.05.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/1149/22 від 10.03.2022)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 (суддя Мороз Н.В.) про залишення позову без розгляду

у справі № 813/2417/17

за позовом: Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, м. Львів, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м. Київ

до відповідача-1: Державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірака Євгенія Васильовича , м. Львів

до відповідача -2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АрхіБуд", м. Львів

за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1). Львівської міської ради, м. Львів

2). Громадської організації "Правозахисний Центр імені генерала УНР Володимира Сікевича", м. Львів

про визнання незаконним та скасування рішення

за участю учасників справи:

від прокуратури: Майорчак В.М.- прокурор

від позивача: Барнич Т.В. - представник

від відповідача-1: Дунас О.М. (ордер серії ВС №1148563 від 01.07.2022)

від відповідача-2: Рабінович М.П. - адвокат (ордер серії ВС №1011093 від 16.06.2022), Барбадин-Дунець Н.М.

від третьої особи - 1: не з`явилися

від третьої особи - 2: Сікевич Н.В. - керівник

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 у справі № 813/2417/17 залишено без розгляду позов Заступника військового прокурора Західного регіону України (замінено у ході розгляду справи на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірака Євгенія Васильовича та ТзОВ "АрхіБуд" про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" Бірака Євгенія Васильовича від 06.02.2017 , індексний номер 33721246 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ "Архібуд" на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Приймаючи вищевказану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що вимоги ст.23 Закону України "Про прокуратуру" не були належно виконані прокурором, що свідчить про відсутність у прокурора підстав для представництва в суді законних інтересів держави. Зокрема, суд зазначив, що предметом позову у справі № 813/2417/17 є визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" Бірака Є.В. від 06.02.2017. Проте, жодних доказів звернення прокурора щодо представництва інтересів держави саме у даних спірних правовідносинах попередньо, до звернення із цим позовом, суду не надано. Лист заступника військового прокурора Західного регіону України від 31.08.2016 № 10/2/3-599вих-16, на який покликається прокурор, суд першої інстанції не розцінив як належне виконання обов`язку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки він стосується повідомлення щодо скасування ухвал Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди землі від 11.12.2008, а не визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, окрім того, вказаний лист датований раніше від дати прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора та, відповідно, об`єктивно не міг стосуватись такого порушення. Таким чином, з огляду на викладене, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконну ухвалу, просить її скасувати та направити справу до місцевого господарського суду для продовження розгляду. Зокрема, скаржник вважає, що Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону не було дотримано вимог, встановлених ст.ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру". На думку скаржника, листом від 31.08.2016 № 10/2/3-599вих-16 було повідомлено Кабінет Міністрів України про вжиття заходів представницького характеру, пов`язаних з порушеннями, що призвели до вибуття з державної власності земельної ділянки АДРЕСА_2. Розгляд даного листа Кабінет Міністрів України доручив Міністерству юстиції України, яким лише 04.01.2017, тобто, через 5 місяців за № 217/13746-0-4-16/9 надано відповідь на лист першого заступника військового прокурора Західного регіону України від 31.10.2016 за. № 10/2/3-599 вих-16. З відповіді вбачається, що у разі звернення органу прокуратури з відповідним позовом до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерством юстиції України буде забезпечено належне представництво інтересів Уряду під час розгляду справи. Окрім того, із зазначеної відповіді Міністерства юстиції України вбачається, що останньому зрозуміло суть порушених інтересів держави, що Кабінет Міністрів України на має наміру самостійно захищати інтереси держави у цих відносинах, а також те, що якщо прокурор звернеться до суду з відповідним позовом, то вказане відомство забезпечить участь представника Кабінету Міністрів України у такій справі. При цьому, у даному листі Міністерства юстиції України немає жодного слова про конкретний вид позовних вимог, на які воно погоджується, як і жодних обмежень щодо заявления позову. У той же час, вживання у тексті слова «відповідний», слід розуміти позов, який буде відповідати ефективному способу захисту порушеного права у цих спірних правовідносинах. Таким чином, апелянт зазначає, що, направивши лист від 31.08.2016 за № 10/2/3-599 вих-16 на адресу Кабінету Міністрів України та отримавши відповідь від 04.01.2017 №217/13746-0-4-16/9 з Міністерства юстиції України, прокурором дотримано вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» для звернення до суду з позовом, що є предметом розгляду у справі № 813/2417/17.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2022 справу №813/2417/17 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, судді: Скрипчук О.С. та Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 у справі № 813/2417/17, розгляд справи призначено на 05.07.2022.

Ухвалою суду від 05.07.2022 відкладено розгляд справи на 23.08.2022.

В судовому засіданні 23.08.2022 було оголошено перерву в розгляді справи на 06.09.2022.

В судовому засіданні прокурор доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник Кабінету Міністрів України в судовому засіданні також підтримав апеляційну скаргу Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону та просив ухвалу місцевого господарського суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Зокрема, у письмових поясненнях по справі (зареєстровані в канцелярії суду за вх.№ ЗАГС 01-04/4843/22 від 05.09.2022) позивач зазначає, що після отримання прокуратурою відповіді Міністерства юстиції України від 04.01.2017 за № 217/13746-0-4-16/9 щодо здійснення представництва інтересів Уряду України в судових органах при розгляді спірних правовідносин, у випадку звернення прокурора з відповідним позовом до суду, не було ніякої необхідності у повторному повідомленні прокуратурою Кабінету Міністрів України про виникнення підстав для звернення з позовом в інтересах держави щодо визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" Бірака Є.В. від 06.02.2017 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ "Архібуд" на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво АДРЕСА_2. Вказане зумовлене тим, що вищевказані позовні вимоги є похідними від позовних вимог у справі № 5015/2804/12, оскільки стосувалися розвитку подій навколо однієї і тієї ж спірної земельної ділянки за участі практично аналогічного складу учасників спірних правовідносин.

Представники ТзОВ "АрхіБуд" в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечили з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх.№ ЗАГС 01-04/3407/22 від 27.06.2022), просили ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 зазначив, що дійсно, листом від 31.08.2016 за № 10/2/3-599 вих-16 Військова прокуратура зверталася до Уряду із повідомленням про пред`явлення позову або позовів, які стосувалися скасування ухвал Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки АДРЕСА_2. Проте, у відповіді на вказаний лист Уряд підтвердив, що забезпечить представництво своїх інтересів під час розгляду саме зазначеної у листі прокурора справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 також звертає увагу, що Кабінету Міністрів України достеменно було відомо про те, що інтересам держави нібито завдано шкоди і що є потреба у судовому захисті, проте, маючи абсолютно всі засоби та можливість самостійно звернутися із відповідним позовом до суду, цього здійснено не було. Більше того, Уряд, не здійснивши жодних дій лише погодився на захист цих інтересів. У листі Міністерства юстиції України від 04.01.2017 № 217/13746-0-4-16/6 мова йшла виключно про скасування ухвал Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки АДРЕСА_2, у той час як подання позову у даній справі цією «згодою» не охоплювалося й такої на подання нового позову з іншим предметом Військовою прокуратурою отримано не було. Прокурором взагалі не було повідомлено у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Кабінет Міністрів України про намір пред`явити позов про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Бірака Є.В. як до, так і після його прийняття, тобто після 06.02.2017. Окрім того, оскаржуване рішення державного реєстратора було прийняте лише 06.02.2017, тобто, через пів року після звернення з листом від 31.08.2016. За наведеного вбачається, що прокурор не міг звернутися у 2016 році із листом-повідомленням про звернення до суду на захист державних інтересів, порушення яких станом на 31.08.2016 не існувало.

Також, ТзОВ "АрхіБуд" звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що одне повідомлення про намір звернутися до суду із позовом не мас безмежної дії й не надає прокурору права звертатися (на підставі одного повідомлення) із необмеженою кількістю позовів, а прокурор має повідомляти відповідну особу чи державний орган про кожен випадок його наміру звернутися до суду. Відтак, посилання прокурора на лист Першого заступника військового прокурора Західного регіону України від 31.08.2016 № 10/2/3-599вих-16 та відповідь Міністерства юстиції України від 04.01.2017 № 217/13746-0-4-16/9, як на виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є безпідставним, тому суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про відсутність доказів виконання вимог вище наведеної імперативної норми, наслідком чого є залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні представник Державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірака Є.В. проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ГО "Правозахисний Центр імені генерала УНР В. Сікевича" в судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону підтримав в повному обсязі та просив ухвалу місцевого господарського суду скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Львівська міська рада участі уповноваженого представника в жодному судовому засіданні не забезпечила, ухвали суду надсилалися міській раді на офіційну електронну адресу - .

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції встановила таке.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 258-р від 13.07.2005 затверджено перелік нерухомого військового майна Держприкордонслужби, яке підлягає відчуженню та розташоване за адресою: АДРЕСА_1, військове містечко НОМЕР_2.

Відповідно до супровідного листа Адміністрації державної прикордонної служби №0614-16533/0/6-06 від 17.08.2006, Львівському прикордонному загону надано затверджені акти приймання-передачі будівель та споруд військового містечка НОМЕР_2, розташованих у АДРЕСА_2, які необхідно зняти з обліку та передати ТзОВ "Будінвест". У цьому листі також запропоновано провести відповідну роботу щодо передачі земельної ділянки місцевим органам влади.

Львівський прикордонний загін листом за вих. № 614/6877 від 13.12.2006 звернувся до Львівської міської ради з проханням вилучити з користування військової частини земельну ділянку площею 2,8262 га за адресою: АДРЕСА_2, до земель запасу міста.

Ухвалою Львівської міської ради № 612 від 01.03.2007 погоджено ТзОВ "АрхіБуд" місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки площею 2,945 га на АДРЕСА_2 в оренду строком на 10 років для будівництва об`єктів архітектурної діяльності.

Ухвалою Львівської міської ради № 1023 від 05.07.2007 затверджено ТзОВ "АрхіБуд" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 2,8317 га на АДРЕСА_2 в оренду терміном на 10 років для будівництва кварталу житлової забудови за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі житлової забудови. Зобов`язано ТзОВ "АрхіБуд" у місячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та провести його державну реєстрацію.

Ухвалою Львівської міської ради № 2260 від 04.12.2008 доповнено ухвалу міської ради від 05.07.2007 №1023 пунктом 1, у якому зазначено про вилучення за згодою з користування військового містечка НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України земельної ділянки площею 2,8939 га на АДРЕСА_2 та переведення її до земель міста; змінено площу земельної ділянки з "2,8317 га" на "2,8939 га" та вказано, що зазначену земельну ділянку переведено із земель транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення до земель житлової та громадської забудови.

На виконання зазначених ухвал міської ради, 11.12.2008 між Львівською міською радою (Орендодавець) та ТзОВ "АрхіБуд" (Орендар) укладено Договір оренди землі, за умовами якого Орендарю надано в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий № :01:009:0017, загальною площею 2,8939 га, у тому числі під забудовою - 0,0909 га, під твердим покриттям - 0,1013 га, під озелененням - 2,7017 га, яка знаходиться у АДРЕСА_2, для будівництва кварталу житлової забудови.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.07.2015 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 залишеними без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2016 у справі № 914/1584/15 за позовом прокурора про визнання нечинними та скасування ухвал Львівської міської ради № 612 від 01.03.2007 та № 1023 від 05.07.2007 з наступними змінами, внесеними ухвалами Львівської міської ради № 2260 від 04.12.2008 та № 3759 від 08.07.2010, встановлено, що земельна ділянка, якою розпорядилась Львівська міська рада оскаржуваними ухвалами, є державною власністю та відноситься до земель оборони і Кабінет Міністрів України згоди на її вилучення з користування військової частини не надавав, проте в позові було відмовлено з тих підстав, що прокурор звернувся з позовом в інтересах позивачів, які не є власниками спірної земельної ділянки.

31.08.2016 перший заступник військового прокурора Західного регіону України звернувся до Кабінету Міністрів України із листом за № 10/2/3-599вих-16, у якому зазначив, що Військовою прокуратурою Західного регіону України та прокуратурою Львівської області протягом 9 років здійснювався захист інтересів держави шляхом подачі до суду позовів про скасування ухвал Львівської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки площею 2,89 га АДРЕСА_2. Судовими рішеннями було встановлено порушення інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор просив Кабінет Міністрів України повідомити щодо можливість пред`явлення прокурором позову в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України щодо скасування вищезазначених ухвал Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди землі від 11.12.2008 (а.с. 38-40 т.1).

Розгляд даного листа Кабінет Міністрів України доручив Міністерству юстиції України.

04.01.2017 Міністерство юстиції України надало відповідь за № 217/13746-0-4-16/9 на лист першого заступника військового прокурора Західного регіону України від 31.10.2016 за № 10/2/3-599 вих-16 (а.с. 41-42 т.1), у якому зазначило, що відповідно до ст. 2 ЗУ «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» вирішення питань щодо забезпечення Збройних Сил України військовим майном, а також визначення порядку вилучення і передачі його до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність (за згодою відповідних органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності") належить до компетенції Кабінету Міністрів України. Згідно зі ст. 37 ЗУ «Про Кабінет Міністрів України» інтереси Кабінету Міністрів України у судах загальної юрисдикції представляє Міністерство юстиції України, якщо інше не передбачено законами України або актами Кабінету Міністрів України. Відтак, у разі звернення органу прокуратури з відповідним позовом до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерством юстиції України буде забезпечено належне представництво інтересів Уряду під час розгляду справи.

01.02.2017 до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» звернулась Барбадин-Дунець Н.М. із заявою про державну реєстрацію права власності за ТзОВ "Архібуд" на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0017 (а.с.2-36, т.2).

Разом із заявою про державну реєстрацію права власності були подані документи: договір оренди землі №Г-677, рішення Львівської міської ради № 664, ухвала Львівської міської ради № 3759, дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ3, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, технічний паспорт б/н, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», що підтверджується карткою прийому заяви №79322557 (а.с.3, т.2).

06.02.2017 державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Біраком Є.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33721246, згідно якого державний реєстратор вирішив провести державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна на незавершене будівництво, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0017 за суб`єктом - ТзОВ "Архібуд" (а.с.34, т.2).

На підставі вказаного рішення державного реєстратора в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності вчинено запис про право власності номер 18869679, що підтверджується витягом № 79651235 (а.с.35 т.2).

Заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 06.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.03.2017 року у справі № 914/458/17 у прийнятті позовної заяви Заступника військового прокурора Західного регіону України, поданої в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України до ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 06.02.2017 відмовлено, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.05.2017 ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.03.2017 року у справі № 914/458/17 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

05.05.2017 Заступник військового прокурора Західного регіону України звернувся до Міністерства юстиції зі скаргою №10/2/3-284вих-17 на рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" Бірака Є.В. від 06.02.2017 №33721246 щодо реєстрації права власності на незавершене будівництво АДРЕСА_2 за ТзОВ "Архібуд", яке порушує вимоги ст.ст. 10, 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 30-35 т.1). У скарзі прокурор просив провести перевірку правомірності рішення від 06.02.2017 №33721246, за наслідками якої скасувати таке рішення.

Окрім того, у вищевказаній скарзі прокурор зазначив про те, що оскільки орган державної влади, уповноважений на здійснення функцій держави у даних спірних відносинах - Кабінет Міністрів України не був повідомлений про прийняте державним реєстратором рішення від 06.02.2017 №33721246, то термін оскарження останнього слід обчислювати з моменту, коли Кабінет Міністрів України отримав позов заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України до ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 06.02.2017 (справа № 914/458/17), а саме з 10.03.2017.

Відповідно до наказу № 1960/7 віл 07.06.2017 Міністерства юстиції України відмовлено у задоволенні скарги заступника військового прокурора Західного регіону України від 05.05.2017 № 10/2/3-284вих-17 у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку, а також закінчився встановлений законом строк подачі скарги (а.с. 37 т.1).

У липні 2017 року заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" Бірак Є.В., за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ТзОВ "АрхіБуд", за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача -ГО "Правозахисний Центр імені генерала УНР Володимира Сікевича", Львівської міської ради, у якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" Бірака Є.В. від 06.02.2017, індексний номер: 33721246, про державну реєстрацію права власності за ТОВ "АрхіБуд" на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В обґрунтування підстав для звернення з даним позовом, прокурор зазначив, що листом Міністерства юстиції України за № 217/13746-0-4-16/9 від 04.01.2017 підтверджено згоду Кабінету Міністрів України щодо захисту інтересів держави за фактом незаконного відчуження з державної власності земельної ділянки АДРЕСА_2.

Також прокурор звернув увагу на те, що потреба подачі до суду позову щодо скасування ухвал Львівської міської ради, які стосуються вилучення земельної ділянки площею 2,8939 га, розташованої АДРЕСА_2, відпала з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 10.01.2017 у справі № 5015/2804/12 за позовом першого заступника прокурора регіону в інтересах держави в особі Кабінеті Міністрів України та Львівської обласної державної адміністрації до Львівської міської ради та ТзОВ «Архібуд» про визнання недійсним договору оренди землі від 11.12.2008 та витребування з чужого незаконного володіння зазначеної земельної ділянки.

Зокрема, указаною постановою Вищого господарського суду України підтверджено разовий характер ухвал Львівської міської ради, вичерпання їх дії шляхом виконання та обрання першим заступником прокурора регіону правильного способу захисту порушеного права щодо повернення до державної власності земельної ділянки АДРЕСА_2 шляхом подачі до суду позову про визнання недійсним договору оренди землі від 11.12.2008.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.04.2017 у справі № 5015/2804/12 позов першого заступника військового прокурора Західного регіону України задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди землі від 11 11.12.2008 укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд» та витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8217 га АДРЕСА_2 кадастровий № :01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України за виключенням земельної ділянки площею 722,6 кв.м., що знаходиться під об`єктами нерухомості придбаними ТзОВ «АрхіБуд».

Окрім того, прокурор зазначає, що станом на момент подання даного позову, а саме - 03.07.2017, розгляд справи № 5015/2804/12 тривав у Львівському апеляційному господарському суді.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, унаслідок реєстрації TзOB «Архібуд» права власності на нерухоме майно - об`єкт незавершеного будівництва на спірній земельній ділянці, заступник прокурора регіону звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018, адміністративний позов Заступника військового прокурора Західного регіону України задоволено повністю.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018, провадження у справі № 813/2417/17 закрито. Роз`яснено позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до суду господарської юрисдикції, та що він має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

18.03.2020 до Великої Палати Верховного Суду звернувся заступник військового прокурора Західного регіону України із заявою про направлення справи № 813/2417/17 за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 30.03.2020 задоволено заяву заступника військового прокурора Західного регіону України про передачу справи за встановленою юрисдикцією. Справу № 813/2417/17 за позовом заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" Бірака Є.В., за участю третіх осіб: ТОВ "АрхіБуд", ГО "Правозахисний центр імені генерала УНР Володимира Сікевича", Львівської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, передано до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2020 змінено процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, та залучено ТзОВ "АрхіБуд" в якості відповідача-2 у даній справі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.05.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021, позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" Бірака Є.В. від 06.02.2017, індексний номер 33721246 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "АрхіБуд" на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.12.2021 було частково задоволено касаційну скаргу ТзОВ "Архібуд" та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, касаційний суд зазначив, що суд першої інстанції, на спростування заперечень відповідача-2 щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави, обмежився загальним посиланням на наявність у заступника військового прокурора Західного регіону України повноважень для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції вказав, що листуванням прокурора з компетентними органами упродовж 2016-2017 років підтверджується дотримання ним вимоги ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а також вказав на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у розглядуваній справі № 813/2417/17 були відсутні висновки щодо недотримання прокурором вимог ст. ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" при зверненні з даним позовом в інтересах держави в особі уповноваженого у спірних правовідносинах органу. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, прокурор подав копію листа першого заступника військового прокурора Західного регіону України Є. Парамонова від 31.08.2016 № 10/2/3-599вих-16, адресованого Кабінету Міністрів України, яким повідомлялось про порушення законодавства при прийнятті Львівською міською радою ухвал щодо земельної ділянки та укладення договору оренди земельної ділянки АДРЕСА_2; та відповідь на цей лист Міністерства юстиції України від 04.01.2017 № 217/13746-0-4-16/9 Військовій прокуратурі Західного регіону України.

Проте, будь-якої правової оцінки наданим прокурором доказам на підтвердження підстав для його представництва інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України у справі № 813/2417/17, яка розглядається, судами попередніх інстанцій не надано. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що вирішуючи спір, порушений прокурором у даній справі, судами попередніх інстанцій взагалі не досліджувалось по суті, з наданням оцінки, змісту позовної заяви в цій частині та доданих до неї документів, питання дотримання прокурором вимог ст. ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" щодо доведення обставин нездійснення чи неналежного здійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 у справі № 813/2417/17 позов Заступника військового прокурора Західного регіону України (замінено у ході розгляду справи на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону) залишено без розгляду.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W. v. France), № 61517/00, 31 березня 2005 року).

Водночас є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію: «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Як зазначалося вище, в обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави у суді, а саме Кабінету Міністрів України, прокурор зазначав, що земельна ділянка АДРЕСА_2 є державною власністю та відноситься до земель оборони, реєстрація за ТзОВ «Архібуд» права власності на об`єкт незавершеного будівництва на земельній ділянці з кадастровим № :01:009:0017 унеможливить повернення останньої до державної власності.

Розглядаючи подану позовну заяву, суд першої інстанції вирішив, що звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України у даній справі є передчасним, позаяк таке звернення відбулося без належного повідомлення Уряду України щодо представництва інтересів держави саме у даних спірних правовідносинах.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанцій, вважає його передчасним та таким, що зроблений без урахування правової позиції Верховного Суду, яку було викладено у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 щодо правильного застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, прокурор мав обґрунтувати та довести підстави для представництва. Проте, окрім встановлення обставини «звернення прокурора до компетентного органу щодо представництва інтересів держави саме у даних спірних правовідносинах попередньо, до звернення із цим позовом» суду належало також врахувати і значимість порушення інтересів держави, бездіяльність компетентного органу, можливість настання невідворотних негативних наслідків через таку бездіяльність, а також потребу у невідкладності відповідного захисту.

Згідно з частинами 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду, надаючи висновок щодо застосування приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру" вказала, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як було зазначено вище, 31.08.2016 перший заступник військового прокурора Західного регіону України звернувся до Кабінету Міністрів України із листом за № 10/2/3-599вих-16, у якому зазначив, що Військовою прокуратурою Західного регіону України та прокуратурою Львівської області протягом 9 років здійснювався захист інтересів держави шляхом подачі до суду позовів про скасування ухвал Львівської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки площею 2,89 га АДРЕСА_2. Судовими рішеннями було встановлено порушення інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор просив Кабінет Міністрів України повідомити щодо можливість пред`явлення прокурором позову в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України щодо скасування вищезазначених ухвал Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди землі від 11.12.2008.

Розгляд даного листа Кабінет Міністрів України доручив Міністерству юстиції України.

04.01.2017 Міністерство юстиції України надало відповідь за № 217/13746-0-4-16/9 на лист першого заступника військового прокурора Західного регіону України від 31.10.2016 за № 10/2/3-599 вих-16 (а.с. 41-42 т.1), у якому зазначило, що відповідно до ст. 2 ЗУ «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» вирішення питань щодо забезпечення Збройних Сил України військовим майном, а також визначення порядку вилучення і передачі його до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність (за згодою відповідних органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності") належить до компетенції Кабінету Міністрів України. Згідно зі ст. 37 ЗУ «Про Кабінет Міністрів України» інтереси Кабінету Міністрів України у судах загальної юрисдикції представляє Міністерство юстиції України, якщо інше не передбачено законами України або актами Кабінету Міністрів України. Відтак, у разі звернення органу прокуратури з відповідним позовом до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерством юстиції України буде забезпечено належне представництво інтересів Уряду під час розгляду справи.

Як зазначалося вище, 06.02.2017 державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. було проведено державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна на незавершене будівництво, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0017 за суб`єктом - ТзОВ "Архібуд".

05.05.2017 Заступник військового прокурора Західного регіону України звернувся до Міністерства юстиції зі скаргою №10/2/3-284вих-17 на рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" Бірака Є.В. від 06.02.2017 №33721246 щодо реєстрації права власності на незавершене будівництво АДРЕСА_2 за ТзОВ "Архібуд". У скарзі прокурор просив провести перевірку правомірності вказаного рішення реєстратора за наслідками якої скасувати таке рішення.

Окрім того, у вищевказаній скарзі прокурор зазначив про те, що оскільки орган державної влади, уповноважений на здійснення функцій держави у даних спірних відносинах - Кабінет Міністрів України не був повідомлений про прийняте державним реєстратором рішення від 06.02.2017 №33721246, то термін оскарження останнього слід обчислювати з моменту, коли Кабінет Міністрів України отримав позов заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України до ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 06.02.2017 (справа № 914/458/17), а саме з 10.03.2017.

Як вже зазначалося вище, наказом Міністерства юстиції України № 1960/7 віл 07.06.2017 відмовлено у задоволенні скарги заступника військового прокурора Західного регіону України від 05.05.2017 № 10/2/3-284вих-17 у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку, а також закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Кабінет Міністрів України про прийняте державним реєстратором рішення від 06.02.2017 №33721246 дізнався - 10.03.2017, отримавши позов заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України до ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 06.02.2017 (справа № 914/458/17).

Також, суд звертає увагу на те, що листом від 04.01.2017 за № 217/13746-0-4-16/9 Міністерство юстиції України повідомило прокуратуру про те, що інтереси Кабінету Міністрів України в судах представляють саме вони. В свою чергу, отримавши скаргу №10/2/3-284вих-17 від 05.05.2017 на рішення державного реєстратора ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" Бірака Є.В. від 06.02.2017 №33721246 щодо реєстрації права власності на незавершене будівництво АДРЕСА_2 за ТзОВ "Архібуд", Міністерству юстиції України стало відомо про можливе порушення інтересів держави. Однак, наказом № 1960/7 віл 07.06.2017 Міністерство юстиції України відмовило у задоволенні вказаної скарги.

Таким чином, з наведеного вбачається, що компетентні органи знали про можливі порушення інтересів держави, мали повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Водночас, суд апеляційної інстанції бере до уваги той факт, що сам позивач визнає, що після отримання прокуратурою відповіді Міністерства юстиції України від 04.01.2017 за № 217/13746-0-4-16/9 щодо здійснення представництва інтересів Уряду України в судових органах при розгляді спірних правовідносин, у випадку звернення прокурора з відповідним позовом до суду, не було ніякої необхідності у повторному повідомленні прокуратурою Кабінету Міністрів України про виникнення підстав для звернення з даним позовом, оскільки позовні вимоги у справі № 813/2417/17 є похідними від позовних вимог у справі № 5015/2804/12 та стосувалися розвитку подій навколо однієї і тієї ж спірної земельної ділянки.

Окрім того, суд погоджується з твердженнями представника прокуратури про те, що жодним нормативним актом, в т.ч. ЗУ «Про прокуратуру», не визначено, в якій формі та в який спосіб прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити відповідний орган владних повноважень про порушення законодавства. Прокурор не зобов`язаний вказувати державному органу який спосіб захисту державних інтересів обрати чи з яким предметом спору звернутися до суду. Вказаною статтею на прокуратуру покладено обов`язок повідомити відповідний орган владних повноважень про порушення відповідного законодавства якимось суб`єктом господарювання.

Відтак, враховуючи вищевказані обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що можливість представництва прокурором інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України не може бути обмеженою виключно щодо оскарження ухвал Львівської міської ради, оскільки внаслідок реєстрації ТзОВ «Архібуд» права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2, унеможливлюється повернення до державної власності даної земельної ділянки.

Окрім того, потрібно відзначити, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 у справі № 5015/2804/12 частково скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2017, прийнято нове рішення, яким визнано недійсним Договір оренди землі від 11.12.2008, укладений між Львівською міською радою та ТзОВ "АрхіБуд", а також витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8939 га АДРЕСА_2 кадастровий №:01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України.

У справі № 5015/2804/12 суд апеляційної інстанції встановив, що Львівська міська рада на підставі оскаржуваного договору передала в оренду ТОВ "АрхіБуд" земельну ділянку площею 2,8939 га по АДРЕСА_2, яка належить до земель оборони і в установленому законом порядку не передавалась у комунальну власність.

Тож слід врахувати, що спір у цій справі виник щодо об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться на землях оборони, яким державою, через їх характеристики надається особливий статус. Такі землі задовольняють публічний інтерес та підлягають підвищеній охороні, а тому у разі виявлення правопорушень при розпорядженні такими землями, усі уповноважені органи, зокрема, і прокурор, зобов`язані діяти невідкладно.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, виконавши вказівки Касаційного господарського суду у постанові від 22.12.2021 року, дослідив питання дотримання прокурором вимог ст. ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" щодо доведення обставин нездійснення чи неналежного здійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, вважає, що оскаржуване судове рішення у даній справі прийнято з неправильним застосуванням приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру", позаяк застосований судом першої інстанції підхід є занадто формалізованим та таким, що не охоплює усіх особливостей цього спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду - скасуванню, з направленням справи до місцевого господарського суду для розгляду.

Приймаючи до уваги, що судом спір по суті не вирішено, колегія суддів не здійснює розподіл судових витрат відповідно до приписів ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст.ст. 255, 269, 271, 275, 277, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 у справі №813/2417/17 скасувати.

3. Справу №813/2417/17 направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та з урахуванням положень ст. 287 ГПК України може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текс складено 15.09.2022.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді Н.А. Галушко

О.С. Скрипчук