ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року м.Дніпро Справа № 904/434/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання Абадей М.О.

учасники справи явку представників в судове засідання не забезпечили

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 (суддя Бажанова Ю.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр", м. Львів

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення 837 135,76 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на свою користь 316 187,83 грн пені, 121 925,58 грн 3% річних, 399 022,33 грн інфляційних втрат, 12 557,04 грн судового збору, а також зазначити в резолютивній частині рішення: "Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нарахування 3% річних на суму боргу з 19.01.2022 до моменту остаточного виконання рішення суду. Нарахування необхідно здійснювати за наступною формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д / 365 / 100, де С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення".

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №12с/151/53-142-04-20-01303 від 16.11.2020 в частині своєчасної та повної оплати товару, поставленого за видатковою накладною №319 від 15.12.2020.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 у справі №904/434/22 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" 265 525,32 грн пені, 104 478,88 грн 3% річних, 329 514,02 грн інфляційних втрат, 10 492,77 грн судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн; в іншій частині заяви відмовлено.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 мотивовано тим, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 63 000,00 грн не відповідає складності справи, відшкодуванню підлягають витрати, які мають розумний розмір та є співрозмірними.

Не погодившись із додатковим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 частково, прийняти нове додаткове рішення в частині, яким задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 52 642,80 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом неправильно застосовані норми матеріального права та зроблені висновки, які не відповідають встановленим обставинам справи;

- обов`язок доведення неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги;

- розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом та суд не вправі втручатися у ці правовідносини;

- заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою, відповідає умовам договору про надання правової допомоги №03-06/21 від 03.06.2021, реальному обсягу такої допомоги;

- відповідач має достатньо грошових коштів для виконання рішення суду в повному обсязі;

- судом не застосовані положення ст. ст. 43, 1291 Конституції України, ст. 627 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2022 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/434/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 837 135,76 грн; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/434/22.

10.06.2022 справа №904/434/22 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 залишено без руху; Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" наданий десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги: надання до апеляційного господарського суду доказів надіслання копії апеляційної скарги відповідачу (опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку).

27.06.2022 у зв`язку з відпусткою судді Чус О.В. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження по справі №904/434/22 здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Антоніка С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2022 зазначеною колегією суддів прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 до свого провадження для вирішення питання відкриття апеляційного провадження; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" процесуальний строк на оскарження додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22; зупинено дію додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 13.09.2022.

05.07.2022 від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору;

- судом першої інстанції було враховано позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо ним доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їх розмір є обґрунтованим;

- заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 52 642,80 грн не відповідають принципу співмірності та критерію їх реальності, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість їх понесення;

- підготовка позову у справі №904/434/22 не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, справа не є складною та підготовка до її розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 52 642,80 грн;

- оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 є обґрунтованим та законним.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 у зв`язку з виходом з відпустки судді Чус О.В. у справі № 904/434/22 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Кощеєв І.М., Чус О.В., якою справу прийнято до свого провадження ухвалою суду від 13.09.2022.

У судове засідання 13.09.2022 учасники справи явку представників не забезпечили.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно положень статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, в постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частини 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у поданому позові зазначено про орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести під час розгляду справи №904/434/22, в сумі 63 000,00 грн.

21.04.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява, в якій позивач просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на свою користь 63 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з урахування часткового задоволення позовних вимог.

На підтвердження своєї заяви позивач надав копії наступних документів:

- додаткової угоди №17 від 05.01.2022 до договору про надання правової допомоги №03-06/21 від 03.06.2021, за умовами якої Адвокатським об`єднанням «Лохматов і партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" (клієнтом) визначений фіксований гонорар в сумі 21 000,00 грн та «гонорар успіху» за досягнення позитивного висновку для клієнта в сумі 42 000,00 грн за ведення справи №904/434/22 (предмет позову визначений у п. 1.1. додаткової угоди), а саме: консультації з вивченням документів; підготовка та направлення запитів; підготовка та складання позовної заяви; ведення переговорів; підготовка, складання та направлення будь-яких клопотань та заяв по справі, в тому числі по суті позову; п.3 цієї додаткової угоди визначений порядок здійснення оплати гонорару;

- акту приймання передачі наданої правової допомоги від 01.02.2022 №17 на суму 21 000,00 грн, згідно якого Адвокатським об`єднанням «Лохматов і партнери» було надано консультацію з вивченням документів, підготовлено, складено та направлено позовну заяву вих. №01-02/22-01 від 01.02.2022;

- рахунку на оплату №15 від 09.02.2022 на суму 21 000,00 грн;

- платіжного доручення №1151 від 14.02.2022 на суму 21 000,00 грн про оплату рахунку №15 від 09.02.2022.

Як вбачається з матеріалів справи №904/434/22, позовна заява від імені позивача, а також адвокатський запит №12-07/21-07 від 12.07.2021, вимога №24-06/21 від 24.06.2021 підписані адвокатом Кравцовим А.В, який є одним із учасників адвокатського об`єднання «Лохматов і партнери» та повноваження якого підтверджуються ордером серії АР №1077976 від 05.01.2022 та копією свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю ЗП 001577 від 28.02.2018.

03.06.2021 між Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" (адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №03-06/21, відповідно до пункту 1.2 якого адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо виконання функцій представника та надання правової допомоги для захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта в будь-яких справах, що стосуються клієнта, а клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню винагороду за надання правової допомоги та компенсацію фактичних витрат, пов`язаних з виконанням договору.

Клієнт зобов`язаний згідно з угодою здійснити оплату правової допомоги адвокатському об`єднанню та понесених адвокатський об`єднанням витрат, пов`язаних з виконанням договору (пункт 3.6 договору).

За надання юридичної допомоги клієнт зобов`язується виплатити гонорар адвокатському об`єднанню в розмірі, погодженому сторонами та оформленому окремо письмовою угодою (пункт 4.1. договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 03.06.2022, якщо він не буде достроково припинений з ініціативи клієнта. Якщо клієнт письмово не попередив адвокатське об`єднання про припинення договору, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк (пункти 6.1, 6.2 договору).

Таким чином, дослідивши подані позивачем докази та матеріали справи №904/434/22, апеляційний господарський суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 21 000,00 грн є підтвердженими.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Верховний Суд у додатковій постанові від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи №904/434/22, відповідачем до суду першої інстанції були подані заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу №12-07/639 від 28.04.2022, в яких він просив відмовити в задоволенні заяви, обґрунтовуючи це тим, що позивачем разом з першою заявою по суті спору не було надано попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат; сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн є завищеною; предмет спору у справі №904/434/22 не є складним та не вимагав значного обсягу юридичної та технічної роботи; «гонорар успіху» в сумі 42 000,00 грн, узгоджений додатковою угодою №17 від 05.01.2022, не є обов`язковим для суду, необхідність понесення таких витрат позивачем не доведена, тому стягнення «гонорару успіху» є безпідставним.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як «гонорар успіху», проте апеляційний господарський суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Як вбачається з матеріалів справи №904/434/22, предметом позову в ній є стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення оплати товару, заборгованість за яким була предметом спору у справі №904/7347/21, тому підготовка позову про стягнення пені, 3% річних та інфляційних збитків не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин в даному питанні не змінювались, справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль; позовна заява охоплює один період за однією накладною, що не потребувала значного часу для розрахунку та підготовки позову.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Екотест-Центр про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/434/22 в сумі 63 000,00 грн правомірно задоволена судом першої інстанції частково на суму 10 000,00 грн, стягнення яких є розумним та співмірним у цій справі.

При цьому колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено втручання суду в його договірні відносини з Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" за укладеним договором №03-06/21 від 03.06.2021 з урахуванням додаткової угоди №17 від 05.01.2022, оскільки обов`язок виконання прав і обов`язків за ним не змінюється і не припиняється в зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на відповідача не в повній сумі, про яку домовились позивач та Адвокатське об`єднання "Лохматов і партнери".

З огляду на викладене, апеляційним господарським судом не виявлено порушень судом першої інстанцї приписів ст. ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, неправильного застосування норм матеріального права або інших порушень норм процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.

За доводами скаржника судом першої інстанції не було враховано висновків щодо норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, від 26.01.2021 у справі №910/20098/16, від 22.10.2020 у справі №910/9187/19, від 02.12.2020 у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18, від 11.06.2020 у справі №821/227/17, від 21.04.2021 у справі №906/1179/20, від 01.11.2018 у справі №911/3650/17, від 26.03.2019 у справі №904/1798/18, від 16.04.2020 у справі №727/4597/19, Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, від 22.10.2021 у справі №925/1137/19.

Апеляційний господарський суд, проаналізувавши вказані постанови, висновки, в яких, на думку скаржника, не було враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, встановив, що застосування господарським судом норм права в оскаржуваному рішенні не суперечить жодному з вказаних скаржником висновків суду касаційної інстанції. Застосування судами норм права у вказаних справах залежало від доведеності надання адвокатами послуг з правничої допомоги, наданих до суду доказів на підтвердження здійснення відповідних витрат та від обставин обґрунтованості і співмірності відповідних витрат.

Натомість, апеляційний господарський суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22.06.2022 у справі № 904/7334/21, від 14.06.2022 у справі № 904/4876/21, від 30.06.2022 у справі №904/7347/21, які ухвалені між тими ж учасниками судового процесу та з аналогічних питань, а саме щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що у відсотковому співвідношенні до суми задоволення позову розмір витрат на професійну правничу допомогу складає у загальній її сукупності лише 7,52 %, і що такий розмір є співмірним та справедливим у цій справі, оскільки позивач не довів того, що витрати на правничу допомогу у визначеній ним сумі були необхідними та неминучими, зокрема в частині визначення гонорару успіху в сумі 42 000,00 грн.

З огляду на викладене, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 в оскаржуваній частині ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотест-Центр" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22 залишити без змін.

Поновити дію додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 у справі №904/434/22.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 13.09.2022.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус