ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1004/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

розглянувши справу № 916/1004/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" /, адреса - 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-Б, e-mail: /

до відповідача: Роздільнянської міської ради Одеської області /, адреса - 67400, адреса - Одеська область, м. Роздільна, вул. Муніципальна, 17, e-mail: /

про стягнення 94 573,06 грн

ВСТАНОВИВ:

31.05.2022 року акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 1045/22/ до Роздільнянської міської ради Одеської області про стягнення заборгованості недоврахованої електричної енергії у розмірі 94 573,06 грн, з яких: 86 623,85 грн - недоврахована електрична енергія, 4 820,08 грн - пеня, 790,29 грн - 3 % річних, 2 338,84 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем норм Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, що відображене в акті про порушення № 8014727 від 08.09.2021 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 193, 220, 230 ГК України, ст.ст. 549, 625, 714 ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Ухвалою суду від 02.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1004/22; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

20.06.2022 року на адресу суду надійшов відзив /вх. № 10795/22/, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вказує, що відповідно до пп. 3 п. 3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.11.2018 року № 1345, позивач був зобов`язаний до 01.01.2019 року укласти договори про розподіл електричної енергії, відповідно до отриманої нової ліцензії на новий вид послуг. Відповідач вказує, що договір № 127 від 08.02.2007 року є недійсним, бо він не відповідає чинним нормативним актам та типовому договору. Відповідач наголошує, що з 2017 року міська рада укладала ряд договорів із іншими постачальниками електричної енергії.

Відповідач підкреслює відсутність в комунальній власності будівельного майданчику, зазначеного в акті про порушення № 8014727 від 08.09.2021 року, про що, зокрема, було повідомлено директора по взаємодії товариства в запереченнях № 1961 від 15.11.2021 року.

Відповідач наголошує, що позивачем складено акт про порушення без встановлення всіх обставин, що мають суттєве значення для прийняття рішення.

Відповідач зазначає, що староста Понятівського старостинського округу Роздільнянської міської ради Грекова С.М. не є споживачем та немає повноважень представляти інтереси відповідача.

22.06.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив /вх. № 11214/22/, в якій позивач наголошує, що предметом розгляду справи є порушення норм Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, що відображене в акті про порушення № 8014727 від 08.09.2021 року, а не як акцентує відповідач на договорі постачання електричної енергії № 127 від 08.02.2017 року.

Позивач наголошує, що враховуючи факт споживання відповідачем електричної енергії, станом на теперішній час між сторонами діє публічний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, умови якого розміщені на сайті позивача. При цьому попередній договір № 127 від 08.02.2007 року також продовжує дію в частині, що не врегульована договором про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Позивач зазначає, що з боку відповідача акт підписано особою, яка допустила представників на об`єкт відповідача, а саме старостою Понятівського старостинського округу Роздільнянської міської ради Грековою С.М. У зв`язку із чим у позивача не було сумніву щодо належних повноважень представника відповідача під час складання акту. При цьому позивач наголошує, що законодавством не встановлено обов`язок та не надано право перевіряти повноваження представника споживча під час складання акту про порушення ПРРЕЕ.

У зв`язку вищевикладеним позивач підкреслює, що саме акт є достатнім, належним та допустимим доказом наявності у відповідача порушень ПРРЕЕ, оскільки акт підписаний з урахуванням вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ.

27.06.2022 року на адресу суду надійшли заперечення /вх. № 11587/22/, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказує, що договір № 127 від 08.02.2007 року є недійсним, бо він не відповідає чинним нормативним актам та типовому договору.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Справа № 916/1004/22 розглянута судом у розумний строк.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, 08.02.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (в подальшому перейменованого на АТ «Одесаобленерго», в подальшому на АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» - компанія, постачальник) та Роздільнянською міською радою Одеської області (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №127, за умовами якого компанія продає електричну енергію Роздільнянській міській раді Одеської області для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.9.4 договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2007 року. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін.

Додатком № 7 до договору №127 від 08.02.2007 року є акт № 49 від 02.07.2016 року розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

Додатком № 10 до договору №127 від 08.02.2007 року є перелік об`єктів споживача.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з заявою про припинення дії договору №127 від 08.02.2007 року.

Крім того, судом встановлено, що споживач приєднався до умов договору споживача по надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах раніше укладеного договору про постачання електричної енергії за №127, що підтверджується заявою-приєднання від 14.01.2021 року.

Додатком до додатку 1 (заяви-приєднання) до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 127 є Перелік об`єктів споживача, за яким здійснюється послуга з розподілу електричної енергії, в якому зокрема п. 4 визначено об`єкт: адмінприміщення с. Понятівка, адреса - с. Понятівка, вул. Пушкінська, 79.

08.09.2021 року представниками АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» було здійснено перевірку відповідача щодо дотримання вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, на об`єкті, як вказує позивач, Роздільнянської міської ради Одеської області, - будівельний вагон, розташованому за адресою: Роздільнянський район, с. Понятівка. В ході перевірки було виявлено порушення споживачем ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення до електричних мереж ОСР без наявності відповідних договорів. Порушення п.1.2.1, 2.1.3, 2.3.1, 2.3.2, 5.5.5 ПРРЕЕ, відповідає порушенню п.8.4.2 ПРРЕЕ. Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, або електропроводки без наявності відповідних договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, до електромереж ОСР з порушенням схеми підключення. Самовільне підключення виконано від опори до будівельного вагончика кабелем відкрито.

Правопорушення було зафіксовано на автомобільній дорозі 0161930 Роздільна-Понятівка-Кошари-Знам`янка близько с. Понятівка Роздільнянського району.

З приводу виявленого порушення представниками позивача був складений Акт про порушення №8014727 від 08.09.2021 року. Під час складання акту був присутній представник споживача - уповноважена особа староста Понятівського старостинського округу Роздільнянської міської ради Грекова Світлана Миколаївна, яка підписала зазначений акт про порушення без зауважень та заперечень.

В акті про порушення №8014727 від 08.09.2021 року зазначено, що засідання комісії по розгляду акту про порушення відбудеться 21.09.2021 за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А, каб.109.

Матеріали справи містять надану позивачем фотофіксацію.

21.09.2021 року відбулось засідання комісії по розгляду актів про порушення, на яке уповноважений представник споживача староста Понятівського старостинського округу Роздільнянської міської ради Грекова С.М. не з`явилася, надала лист про розгляд акту про порушення без її присутності.

На засіданні комісії було прийнято рішення про здійснення нарахувань по акту про порушення №8014727 від 08.09.2021 року у відповідності з пунктом 8.4.2.6 за формулою 8 пункту 8.4.12 Правил, що діяли на момент складання акту про порушення та протоколу. Засідання комісії по розгляду акту про порушення №8014727 від 08.09.2021 року оформлене протоколом № 834/1 від 21.09.2021 року.

В протоколі зазначено, що споживач на об`єкті: будівельний вагон, Роздільнянський район, с. Понятівка порушив ПРРЕЕ. Прийнято рішення нарахувати згідно з п. 8.4.2.6 та за формулою № 8 п. 8.4.12 ПРРЕЕ.

Враховуючи те, що самовільне підключення, зафіксоване в акті № 8014727 від 08.09.2021 року було виявлено 08.09.2021 року, період нарахування визначено позивачем з 08.09.2020 по 08.09.2021 року, що не перевищує 12-місячного строку, визначеного п.п. 4 п. 8.4.8 ПРРЕЕ.

Відповідно до протоколу № 834/1 від 21.09.2021 року обсяг необлікованої електричної енергії, донарахованої відповідачу, склав 21 681 кВт*год, а її вартість - 83 623,85 грн.

Копію протоколу № 834/1 від 21.09.2021 року, розрахунок та рахунок № 8014727 від 21.09.2021 року споживачу було надіслано рекомендованим листом.

21.10.2021 року листом № 1663 споживач звернувся до позивача із проханням повторно розглянути акт № 8014727 від 08.09.2021 року.

Листом № 34 від 03.11.2021 року позивач повторно запросив споживача на засідання комісії, яке було призначено на 18.11.2021 року.

Листом від 25.11.2021 року позивач повідомив відповідача, що вислухавши усні пояснення на засіданні комісії встановлено, що для повторного розгляду необхідно надати додаткові документи.

15.12.2021 року за вих. № 1961 відповідач направив позивачу заперечення, в яких просив повторно розглянути акт про порушення № 8014727 від 08.09.2021 року, скасувати протокол № 834/1 від 21.09.2021 року та не притягати міську раду до відповідальності по вказаному акту. Проте матеріали справи не містять доказів направлення позивачу вказаних заперечень, у зв`язку із чим суд не може прийняти їх до уваги.

У зв`язку із відсутністю добровільної сплати боргу по акту про порушення № № 8014727 від 08.09.2021 року, позивач нарахував 3 % річних за період з 05.11.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 790,29 грн; інфляційні втрати у розмірі 2 338,84 грн; пеня за період з 05.11.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 4 820,08 грн.

Разом із тим, судом встановлено, що відповідачем укладено:

- договір № 127/8 від 18 січня 2017 року про закупівлю товару за бюджетні кошти, в якому ПАТ «Одесаобленерго» зобов`язується у 2017 році поставити на об`єкти міської ради товар - електричну енергію в обсязі 300024 кВт*год. за 688699,00 грн. (договір укладено на підставі проведеної переговорної процедури і його оприлюднено всистемі публічних закупівель Prozorro - ID: UA-2017-01-10-000807-b);

- договір № 127/9 від 13 вересня 2017 року про закупівлю товару за бюджетні кошти, в якому ПАТ «Одесаобленерго» зобов`язується у 2017 році поставити відповідачу товар - електричну енергію в обсязі 300024 кВт*годза 195000,00 грн. (договір оприлюднено в Prozorro -ID: UA-2017-09-13-000055-с);

- договір № 127/10 від 05 січня 2018 року про закупівлю товару за бюджетні кошти, в якому ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» зобов`язується у 2018 році поставити міській раді 485000 кВт*год на суму 1019677,00 грн. (договір укладено на підставі проведеної переговорної процедури і його оприлюднено в Prozorro - ID: UA-2017-12-28-001276-b).

Крім того, відповідачем було укладено ряд договорів із ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія», а саме:

- договір № 127-З-19 від 28 січня 2019 року про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг (договір укладено на підставі проведеної переговорної процедури і договір оприлюднено в Prozorro - ID: UA-2019-01-21-003080-C),

- договір № 14-І27-УП від 27 листопада 2019 року про закупівлю електричної енергії у

постачальника універсальних послуг (договір укладено на підставі проведеної переговорної процедури та договір оприлюднено в Prozorro - ID: UA-2019-11-14-000435-е);

- договір № 14-127-УП від 08 січня 2020 року про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг (договір укладено на підставі проведеної переговорної процедури та договір оприлюднено в Prozorro - ID: UA-2019-12-23-000449-C).

Міська рада здійснила закупівлю у січні 2021 року електричної енергії у ДП ЗЕД «Укрінтеренерго» на підставі договору № 45 від 22.07.2021 року про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» оприлюднено у Prozorro - ID: UA-2021-07-22-002100-а).

За результатами відкритих торгів на 2021 рік (крім січня) постачальником електричної енергії стало ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на підставі договору № 14-127-ВЦ від 26 лютого 2021 року про закупівлю електричної енергії у постачальника за результатами відкритих торгів було оприлюднено в Prozorro - ID: UA-2021-02-01-008155-a).

У 2022 році міська рада здійснила закупівлю у січні 2022 року електричної енергії у січень 2022 року Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", з яким договір був укладений 26 травня 2022 року договір № 19 про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (договір оприлюднено в Prozorro - ID: UA-2022-05-19-003163-a).

За результати двох відкритих торгів, що не відбулися, у 2022 році (ID: UA-2021-12-21 - 003862-b, UA-2022-01-06-003035-C) міська рада провела переговорну процедуру та уклала договір № 60АВ547-75-22 від 31 січня 2022 року про постачання електричної енергії споживачу з ТОВ «Миколаївгаз збут (договір оприлюднено: UA-2022-01-25-003479-с).

За положеннями ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст.16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 525, 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується; окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу (ч. 1 ст. 275 ГК України).

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії споживачу встановлюється Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

За змістом ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно зі ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку тощо.

Частиною 3 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила).

Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

У відповідності до п. 8.2.4 ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Згідно з п. 8.2.5 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. 8.2.6 Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку (п. 8.2.7 Правил).

Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, зокрема, пошкодження або відсутність пломб на засобах вимірювальної техніки, що вимірюють обсяг електричної енергії, розподіленої мережами споживача (основного споживача), пошкодження (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу лічильника тощо) зазначених засобів вимірювальної техніки (за наявності акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб), інші дії споживача, які призвели до зміни показів цих засобів вимірювальної техніки (п. 8.4.2. Правил).

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 затверджено Кодексу комерційного обліку електричної енергії, який визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії.

Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 15.01.2019 у справі № 906/233/17 зроблено висновок, що для донарахування споживачу суми недоврахованої електроенергії визначальним є саме факт порушення Правил, який може доводитися у тому числі, але не виключно, актом.

Вирішуючи спір про застосування енергопостачальником до споживача електричної енергії оперативно-господарської санкції у вигляді донарахування вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, суди повинні дослідити обставини щодо вчинення споживачем такого порушення, а також перевірити правильність визначення енергопостачальником розміру застосованої санкції відповідно до вимог Методики (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 912/793/18, від 27.06.2019 у справі № 923/611/17 та від 15.08.2019 у справі № 914/2129/17).

Для застосування до споживача оперативно-господарської санкції внаслідок порушення ПРРЕЕ необхідним є надання оцінки виявленому порушенню у світлі конкретних обставин справи у їх сукупності щодо доведеності факту порушення та правильності здійснених розрахунків.

В силу частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Господарський суд вказує, що незалежно від того, чи підписано акт з боку споживача або ні, акт про порушення не являється безумовним доказом наявності названих у ньому обставин, які підлягають доказуванню під час судового розгляду в загальному порядку, якщо відповідач заперечуватиме пред`явлений позов.

Відповідно до Переліку автомобільних місцевого значення, затвердженого розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 25 червня 2012 року № 632/А-2012 (у редакції розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від 05 серпня 2020 року N9 518/од-2020), автомобільна дорога 0161930 Роздільна-Понятівка-Кошари-Знам`янка відноситься до обласних автомобільних доріг місцевого значення.

Відповідно до Переліку об`єктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного середнього ремонтів і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у 2021 році, затвердженого розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 22 січня 2021 року № 69/од-2021, головним розпорядником коштів на проведення капітального ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0161930 Роздільна-Понятівка-Кошари- Знам`янка, км. 8+400 - км 17+150 - є Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації.

На час складання акту на ділянці дороги місцевого значення 0161930 Роздільна - Понятівка - Кошари - Знам`янка проводились ремонтні дорожні роботи, замовником, яких

було Державне підприємство «Служба місцевих автомобільних доріг» (), що підтверджується оголошеним тендером ID: UA-2021-02-19-003176-с.

Матеріали справи не містять доказів, що Роздільнянська міська рада є замовником даних робіт, розпорядником коштів на проведення ремонтних робіт, є підрядною організацією, яка виконувала ремонті роботи на автомобільній дорозі. Також матеріали справи не містять доказів, що відповідач є власником чи балансоутримувачем даної автомобільної дороги.

Проаналізувавши встановлені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, вказаних в акті про порушення. Зокрема, господарський суд зазначає, що позивачем не підтверджено факт належності відповідачу об`єкта - будівельного вагончика за адресою: Роздільнянський район с. Понятівка. Матеріали справи взагалі не містять відомостей про належність вказаного об`єкту до об`єктів, на які поширюється дія договору, укладеного між сторонами.

З метою доведення факту користування відповідачем будівельним майданчиком позивач посилається на фотографії перевірки, дослідивши зміст яких господарський суд вказує, що з них вбачається лише те, що мало місце самовільне підключення електроустановок, проти чого відповідач не заперечує, однак встановити з цих доказів обставини, пов`язані з тим, кому належить будівельний майданчик неможливо.

Інших доказів, які б свідчили, що відповідальним за виявлене порушення являється відповідач, АТ ,,ДТЕК Одеські електромережі" не надано. Такими доказами могли б бути, наприклад: документальні підтвердження набуття відповідачем права власності (користування) приміщенням або землею під ним; показання свідків, які з невідомих причин для засвідчення обставин, наведених у акті про порушення, не залучались (відповідні графи акту не заповнено); пояснення або зауваження представника споживача, про право на внесення яких представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача згідно п.8.2.5 Правил.

За таких обставин не приймаються до уваги доводи АТ ,,ДТЕК Одеські електромережі" про те, що складений його працівниками акт про порушення є достатнім, належним та допустимим доказом порушення Правил відповідачем, оскільки в дослідженому по тексту рішення законодавстві навіть підписаний споживачем без зауважень акт розуміється як документ, у якому лише фіксується порушення, без надання йому значення доказу, який беззаперечно доводить наявність порушення, що кореспондується з приписами ч.2 ст.86 ГПК України, згідно яких жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права. Таким чином, враховуючи стандарт доказування "вірогідності доказів", господарський суд приходить до висновку, що відсутність факту фальсифікації лічильника споживача СТ "Хаджибей-3" є більш вірогідним, аніж факт фальсифікації відповідачем лічильника.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтовані та недоведені

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" до Роздільнянської міської ради Одеської області про стягнення недоврахованої електричної енергії - відмовити.

2. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2022 р.

Суддя Н.Д. Петренко