номер провадження справи 17/50/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 Справа № 908/842/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/842/22

за позовною заявою: товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ", 08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 56, електронна адреса:

адреса для листування: 03194, Київ-194, а/с 31

до відповідача: товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО", 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, електронна пошта:

про стягнення 155 631,44 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" (далі ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ") за вих. від 31.05.22 про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (надалі ТДВ "СК "КРЕДО") 155 631,44 грн. матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/842/22 між суддями, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 23.06.22 судом позовну заяву ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" за вих. від 31.05.22 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/842/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Враховуючи положення ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 22.08.22 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві за від 31.05.22 зазначає, що 24.04.21 між ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС-016277(далі - договір страхування), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Nissan X-Trail, номер кузову НОМЕР_1 , пізніше д/н НОМЕР_2 (далі застрахований автомобіль). 14.08.21 на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 112 км+150м відбулась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 , а також транспортного засобу марки Hyundai і20, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.21 у справі № 357/9894/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Відповідно до умов договору добровільного страхування позивач здійснив виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 у розмірі 152 686,50 грн. Оскільки ДТП сталася з вини водія транспортного засобу застрахованого відповідачем, позивач у зв`язку з виплатою страхувальникові страхового відшкодування у розмірі 152 686,50 грн. просить суд стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. з урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн. та франшизи 0,00 грн. Також позивачем нараховано 9 972,60 грн. пені, 14 152,26 грн. інфляційного збільшення та 1 506,58 грн. 3% річних.

08.08.22 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вих. №2073 від 05.08.22, в якому зазначено, що відповідач в частині стягнення суми страхового відшкодування позов визнає в повному обсязі. В частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи при цьому, що у разі прийняття рішення судом про задоволення вимог в цій частині, просить врахувати норми листа ТПП №2024/02.0-7.1 від 28.02.22 та Указу Президента України від 24.02.22 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військову агресію Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.22 строком на 30 діб, визнано форсмажорними обставинами (обставинами непереборної сили), який пролонґується на період дії воєнного стану на території України. Крім того, просить повернути ТОВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» з державного бюджету 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/842/22 дозволяють розглянути справу по суті спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 22.08.22.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.04.21 між ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АС-016277 (далі - договір добровільного страхування), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням наземним транспортним засобом номер кузову НОМЕР_1 , зареєстровано 30.04.21 за реєстраційним номером НОМЕР_2 , 2021 р.в. (далі застрахований автомобіль), на випадок страхових ризиків, у т.ч. ДТП.

14.08.21 на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 112 км+150м відбулась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , а також транспортного засобу марки Hyundai і20, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою НПУ №025608.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.21 у справі № 357/9894/21 (№3/357/5027/21) ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Крім того, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

У постанові Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.21 у справі № 357/9894/21 (№3/357/5027/21) зазначено (дослівно):

«…14 серпня 2021 року о 15 год. 55 хв. на автодорозі М-05 Київ - Одеса, 112 км + 150 м водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Hyundai І20 д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, не була уважна, не зреагувала на зміну дорожньої обстановки та здійснила зіткнення з автомобілем Nissan X-Trail, д.н.з., НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зупинився попереду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 2.3б; 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху України.

За вчинення вказаного правопорушення щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 524834 за ст. 124 КУпАП від 14.08.2021 р.

ОСОБА_2 , в суді вину у вчиненні правопорушення повністю визнала та підтвердила вищевикладені обставини….».

Внаслідок цієї ДТП застрахований транспортний засіб Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 , 2021 р. в. зазнав механічних пошкоджень.

Згідно рахунку ТОВ «ВіДі-Санрайз» №ІСзС-0017565 від 27.08.21 та Актів виконаних робіт №ІСзСА-015642 від 24.09.21 та №ІСзСА-016744 від 28.10.21, загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 , 2021 р. в. склала 163 277,09 грн.

ФОП ОСОБА_3 складено звіт про оцінку КТЗ №04-04/09. Відповідно до зазначеного звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 , 2021 р. в. склала 191 477,15 грн.

Відповідно до страхового акту від 14.09.21 № 10863 визначено суму, що належить до виплати ОСОБА_1 у розмірі 152 686,50 грн.

Позивачем на підставі договору добровільного страхування, заяви про виплату страхового відшкодування вих. №15/04/9/1/2833-21 від 02.09.21 та страхового акту від 14.09.21 № 10863 здійснено виплату страхового відшкодування на суму 152 686,50 грн., а саме: платіжним дорученням від 24.09.21 № 4852.

У порядку досудового врегулювання спору представником позивача було направлено на адресу відповідача заяву про страхове відшкодування від 06.10.21 № 15/04/8/2/2361-21, в якій просить останнього відшкодувати 152 686,50 грн. шляхом перерахування за відповідними реквізитами.

Вирішуючи спір у цій справі по суті спору суд виходив з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або ін. особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Змістом ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування», страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Як вже зазначалось вище, 14.08.21 на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 112 км+150м відбулась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , а також транспортного засобу марки Hyundai і20, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою НПУ №025608.

Вбачається, що потерпілий звернувся до позивача, який застрахував автомобіль Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 за договором добровільного страхування наземного транспорту АС-016277 від 24.04.21 із заявою про виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Наявними у матеріалах цієї господарської справи доказами підтверджується виплата позивачем страхового відшкодування у сумі 152 686,50 грн. згідно страхового акту від 14.09.21 № 10863, рахунку ТОВ «ВіДі-Санрайз» №ІСзС-0017565 від 27.08.21 та платіжного доручення від 24.09.21 № 4852.

Як унормовано ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і т.і.) володіє транспортним засобом, механізмом, ін. об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписами ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст. 9 Закону України «Про страхування»).

За змістом ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 наведеного вище Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.21 у справі № 357/9894/21 (№3/357/5027/21) ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Крім того, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Hyundai і20, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача відповідно до полісу серії ЕР № 201017648, франшиза - 0,00 грн., ліміт за шкоду майну - 130 000,00 грн.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до винної у ДТП особи та, оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyundai і20, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що спричинив зазначене ДТП, застрахована у відповідача згідно з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 201017648, то останній має відшкодовувати шкоду завдану внаслідок ДТП.

З огляду на викладені обставини справи, умов полісу серії ЕР № 201017648 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, суд дійшов висновку, що товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (, відповідач у цій справі) повинно відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком, у межах суми, що перейшла до позивача з урахуванням того, що франшиза за полісом серії ЕР № 201017648 становить 0,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000,00 грн.

Відповідачем надано до матеріалів справи;

- платіжне доручення від 24.01.21 № 4852 про сплату страхового відшкодування у розмірі 152 686,50 грн. із призначенням платежу: «Страх. відшк. зг СТ-10863 від 14.09.21р. заяви ОСОБА_1 за т/з д/н НОМЕР_2 рах. №ІСзСА-0017565 від 27.08.21 в т.ч. ПДВ»;

- страховий акт №10863 від 14.09.21, в якому визначено розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 - 152 686,50 грн.

Згідно із ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затв. наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 № 142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс * (1- Ез), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.17 у справах № 910/3650/16, № 910/32969/15, від 06.02.18 у справі № 910/3867/16, від 01.02.18 у справі № 910/22886/16.

Згідно з пунктом 7.38 Методики значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Враховуючи, що автомобіль Nissan X-Trail, д/н НОМЕР_2 2021 року випуску, відповідно Ез = 0.

Перевіривши розрахунок розміру матеріального збитку судом встановлено, що: 17 792,88 грн. + 145 484,21 грн.( См + Сс) * (1 - 0) = 163 277,09 грн. - 10 590,59 грн (франшиза за договором) = 152 686,50 грн.

За таких обставин судом задовольняється позовна вимога ТДВ "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" до ТДВ "Страхова компанія "Кредо" про стягнення 130 000,00 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 9 972,60 грн. (за період 11.01.22-31.05.22), інфляційне збільшення 14 152,26 грн. (за період січень 2022р. - квітень 2022р.) та 3 % річних у розмірі 1 506,58 грн (за період 11.01.22-31.05.22).

Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як вже вище було зазначено в тексті цього рішення, у порядку досудового врегулювання спору ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» було направлено на адресу відповідача заяву про страхове відшкодування від 06.10.21 № 15/04/8/2/2361-21 на суму компенсації витрат передбачену законодавством з проханням здійснити виплату суми страхового відшкодування в розмірі 152 686,50 грн.

Вказана заява ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» від 06.10.21 № 15/04/8/2/2361-21 про виплату страхового відшкодування отримана представником ТДВ "СК "Кредо" - 11.10.21.

Тобто, відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування з врахуванням приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України - до 10.01.22 (з 11.10.21 по 09.01.22 = 90 днів, 09.01.22 - вихідний день).

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошового зобов`язання, незалежно від підстави їх виникнення - договору або делікту.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання одним страховиком зобов`язання з відшкодування іншому страховику шкоди, однак цей строк пов`язаний із моментом пред`явлення відповідною особою (в цьому випадку страховиком) зворотної вимоги до відповідача.

Зокрема, приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги.

Оскільки правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а також те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням, то враховуючи, що відповідач отримав вимогу позивача (заяву про виплату страхового відшкодування від 06.10.21 № 15/04/8/2/2361-21 11.10.21 (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), однак не виплатив суму страхового відшкодування у визначений ст. 530 ЦК України строк, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача (ТДВ «СК «Кредо») на користь позивача інфляційного збільшення 14 152,26 грн. та 3 % річних у розмірі 1 506,58 грн. на суму заборгованості в розмірі 130 000,00 грн.

Як наслідок судом визнаються законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача до відповідача про стягнення 1506,58 грн. 3 % річних та 14 152,26 грн. індексу інфляції.

Щодо позовної вимоги про стягнення 9 972,60 грн. пені, то суд зазначає наступне.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як вбачається з матеріалів справи, даний господарський спір виник з правовідносин відшкодування шкоди в порядку регресу, а не з договірних зобов`язань сторін у цій справі.

Законами України "Про страхування" та "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (спеціальними законами), які в окремих випадках застосовуються до спірних правовідносин, не передбачено нарахування неустойки (пені) у разі звернення страхової компанії з регресним позовом чи в порядку суброгації до іншої страхової компанії, відповідальної за шкоду, заподіяну винною у ДТП особою, договірні відносини між сторонами відсутні.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання (в тому числі щодо неустойки) вчиняється у письмовій формі.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п.1 ч.2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Однак, правові підстави для стягнення суми пені відсутні, оскільки розмір пені договором або актом цивільного законодавства у спірних правовідносинах сторін не визначено.

Положення п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не розповсюджується на правовідносини між сторонами у даній справі, оскільки у вищевказаній нормі чітко йдеться про обов`язок страховика сплатити саме на користь страхувальника (потерпілої особи) або ж вигодонабувача пеню в разі прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

З огляду на зазначене, господарський суд вважає безпідставними позовні вимоги про стягнення 9 972,60 грн. пені з відповідача, а тому вважає, що у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо клопотання відповідача (викладене у відзиві за вих.. №2073 від 05.08.22) про застосування до вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та відсотків річних норм листа ТПП №2024/02.0-7.1 від 28.02.22 та Указу Президента України від 24.02.22 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військову агресію Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.22 строком на 30 діб, визнано форсмажорними обставинами (обставинами непереборної сили), який пролонґується на період дії воєнного стану на території України, суд зазначає наступне.

Верховний Суд України у постанові від 12.04.17 у справі №3-1462гс16 зазначив, що порушення відповідачем строків розрахунків за отриманий товар, що встановлені договором поставки, є підставою для нарахування платежів, передбачених ст. 625 ЦК України, а наявність форс-мажору не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Верховний Суд України підкреслив, що платежі, встановлені ст.625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також Верховний Суд України зазначив, що ст. 617 ЦК України встановлено загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а ст. 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

Отже, Верховний Суд України розв`язуючи спір застосовує принцип права щодо пріоритету спеціальної норми над загальною.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 09.11.16 у справі № 3-1195гс16.

14.01.20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №924/532/19 досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних, де визначив, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, посилання відповідача на введення на території України воєнного стану, що є форсмажорною обставиною, та звільняє боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

При цьому, судом клопотання відповідача (викладене у відзиві за вих.. №2073 від 05.08.22) про повернення позивачеві 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України судом не задовольняється з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Тобто, мова йде про визнання позовних вимог саме в повному обсязі, без будь-яких обмовок щодо часткового визнання позовних вимог.

У даному випадку відповідачем позов визнано частково, про що зазначено у відзиві за вих. №2073 від 05.08.22, а саме: відповідач визнає позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 130 000,00 грн., а в частині вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та відсотків річних - просить відмовити в задоволенні позову. Відповідно, підстави для задоволення клопотання відповідача та застосування норм ст. 130 ГПК України у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 20, 24, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, ст. ст. 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 56, ) - 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування, інфляційне збільшення у сумі 14 152 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят дві) грн. 26 коп., 3% річних у розмірі 1 506 (одна тисяча п`ятсот шість) грн. 58 коп. та 2 322 (дві тисячі триста двадцять дві) грн. 02 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст рішення складено 14.09.2022.

Суддя В.Л. Корсун