ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" вересня 2022 р. Справа № 911/1710/22

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан»

до Фізичної особи-підприємця Чемера Андрія Васильовича

про стягнення 121 568,09 гривень

встановив:

16.09.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» до Фізичної особи-підприємця Чемера Андрія Васильовича про стягнення 121 568,09 гривень, з яких: 77 177,12 гривень основного боргу, 12 432,90 гривень пені, 10 504,55 гривень суми річних, 6 018,09 гривень інфляційних збитків та 15 435,43 гривень штрафу.

Заявлені вимоги обґрунтовано неналежним виконання Фізичною особою-підприємцем Чемером Андрієм Васильовичем грошового зобов`язання по оплаті отриманого товару згідно договору поставки № 8/2401 від 24.01.2022.

Так, відповідно до змісту позовної заяви:

- позивач на виконання умов вказаного договору поставив відповідачу товар за видатковими накладними № 2081531 від 25.01.2022 на суму 44 414,40 грн та № 2081533 від 01.02.2022 на суму 43 683,00 грн;

- відповідач провів часткові розрахунки за поставлений товар та, надалі, позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити 178 550,97 грн, однак станом на 14.09.2022 відповідачем не проведено повної оплати за поставлений товар;

- позивач автоматично зарахував сплачені відповідачем грошові кошти згідно платіжного доручення № 176Т003L17 від 27.01.2022 у розмірі 3064,72 грн в рахунок погашення заборгованості за видатковою накладною № 1968186 від 31.08.2021, оскільки заборгованість за цією накладною виникла раніше;

- позивач автоматично зарахував сплачені відповідачем грошові кошти згідно платіжного доручення № СВ06381794 від 25.05.2022 у розмірі 5 663,40 грн в рахунок погашення заборгованості за видатковою накладною № 2098229 від 22.02.2022, оскільки заборгованість за цією накладною виникла раніше.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до пп. 3, 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Однак, всупереч наведеним вище вимогам закону, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» не містить: відомостей якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають заявлені позивачем вимоги; підстав позову.

В розрізі зазначеного, суд звертає увагу позивача на те, що: підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача; правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

У відповідності до приписів ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Однак в порушення вказаних вище приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивачем не зазначено доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин не проведення повної оплати поставленого товару у сумі 77 177,12 грн станом на 14.09.2022.

Водночас позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

До того ж позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» не містить пояснень стосовно зарахування сплачених відповідачем коштів, у розмірі 3064,72 грн згідно платіжного доручення № 176Т003L17 від 27.01.2022 та в розмірі 5 663,40 грн згідно платіжного доручення № СВ06381794 від 25.05.2022, в рахунок погашення заборгованості за видатковими накладними № 1968186 від 31.08.2021 та № 2098229 від 22.02.2022, які містять посилання на договір № 2/2903 від 29.03.2016.

Крім того наведені у позовній заяві розрахунки заявлених до стягнення сум боргу, пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат не містять:

- посилання на те, з яких частково/повністю неоплачених видаткових накладних/товарно-транспортних накладних складається заявлена до стягнення сума заборгованості 77 177,12 грн;

- відомостей стосовно періодів нарахування інфляційних збитків, тобто дат початкового (число, місяць, рік) та кінцевого розрахункового періоду (число, місяць, рік) щодо кожної нарахованої суми та по кожній накладній, а вказані місяці не дозволяють ідентифікувати відповідні дати початку та кінця періодів здійснених розрахунків;

- відомостей стосовно підстави походження зобов`язання (відповідна неоплачена накладна або сукупність накладних), на які здійснювались відповідні нарахування пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат щодо кожного розрахункового періоду.

Вказане вище свідчить про невідповідність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» вимогам п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України щодо зазначення у позові обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

В розрізі зазначеного вище суд звертає увагу позивача на те, що:

- обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів;

- усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей; усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення;

- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- системний аналіз наведених норм процесуального закону свідчить, що реалізація особою права на подання позову та інших заяв, клопотань до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку), яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту заяв, документів, які додаються до них, недотримання яких має відповідні процесуальні наслідки для заявника;

- норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду, так і учасників справи, а зазначену концепцію покладено в основу засад господарського судочинства з метою: спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи як один до одного, так і до суду та направлено на уникнення можливості сторонам зловживання наданими їм процесуальними правами.

Керуючись ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234,235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням:

1) відомостей щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідає кожна із заявлених позовних вимог;

2) підстав позову;

3) відомостей стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів на підтвердження викладених у позові обставин не проведення відповідачем повної оплати за поставлений товар згідно договору поставки № 8/2401 від 24.01.2022 у сумі 77 177,12 грн станом на 14.09.2022, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

4) відомостей стосовно зарахування сплачених відповідачем коштів, у розмірі 3064,72 грн згідно платіжного доручення № 176Т003L17 від 27.01.2022 та в розмірі 5 663,40 грн згідно платіжного доручення № СВ06381794 від 25.05.2022, в рахунок погашення заборгованості за видатковими накладними № 1968186 від 31.08.2021 та № 2098229 від 22.02.2022, які містять посилання на договір № 2/2903 від 29.03.2016;

5) обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості з посиланням на те, з яких частково/повністю неоплачених видаткових накладних/товарно-транспортних накладних складається заявлена до стягнення сума заборгованості - 77 177,12 грн;

6) відомостей стосовно періодів нарахування інфляційних збитків, тобто дат початкового (число, місяць, рік) та кінцевого розрахункового періоду (число, місяць, рік) щодо кожної нарахованої суми та по кожній накладній;

7) обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат із визначенням підстави походження зобов`язання (відповідна неоплачена накладна або сукупність накладних), на яке здійснювались відповідні нарахування щодо кожного розрахункового періоду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя П.В.Горбасенко