ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

20 вересня 2022 року м. ХарківСправа № 922/1306/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люмьєр Енерджі" (вх. № 9161 від 05.09.2022) про забезпечення

позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Люмьєр Енерджі" (вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7, м. Київ, 04060; ),
до Комунального підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" Харківської міської ради (вул.Пушкінська, буд. 96, м. Харків, 61024; ),
про стягнення 12 361 697,88 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Люмьєр Енерджі" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" Харківської міської ради про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за Договором № 14/22 від 17.02.2022 про постачання електричної енергії споживачу в сумі 12 361 697,88 грн., у тому числі: суми основного боргу в розмірі 11 220 685,00 грн., 3% річних у розмірі 112 514,27 грн, індексу інфляції в розмірі 1 028 498,61 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору та приписів чинного законодавства, не сплатив за спожиту (поставлену) у лютому 2022 року електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.08.2022 вищевказану позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк 10 днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

05.09.2022 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі ціни позову та судового збору - 12 547 123,35 грн, що обліковуються на наступних рахунках Комунального підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" Харківської міської ради: поточний рахунок НОМЕР_1 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172; поточний рахунок НОМЕР_2 в AT Банк "Грант", МФО 351607.

Заява розглядається 20.09.22 р. після виходу судді з відпустки.

Як вбачається із заяви позивача, 17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Люмьєр Енерджі" (постачальник) та Комунальним підприємством електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" Харківської міської ради (споживач) було укладено Договір № 14/22 про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 2.1 Договору, за цим Договором постачальник продає ДК 021-2015.09310000-5 - електрична енергія (електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 2.3 Договору, кількість товару - 4 611 701 кВт*год.

Відповідно до п. 3.1 Договору, постачальник зобов`язується поставити електричну енергію в строк до 31.03.2022. Початком постачання є дата, зазначена в Заяві-приєднанні (додаток № 1). Погоджена дата початку постачання в Заяві-приєднанні (Додаток № 1) - з 17.02.2022. Термін дії Договору до 31.12.2022 (п. 8 Комерційної пропозиції).

Згідно з п. 3.2 Договору, місцем постачання є Україна, відповідно до документації. В п. 3.2.1 встановлено, що місцем постачання є 61000, Харківська область, місто Харків.

В Додатку № 3 визначено, що Оператором системи розподілу є АТ "Харківобленерго", клас напруги 2, площадки вимірювання споживача належать до групи "б".

Згідно з п. 5.1 Договору, споживач розраховується за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до Договору. У відповідності до п. 5.2 Договору, спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни. Пункт 5.2.1 передбачає, що ціна Договору становить 230585050,00 грн, в тому числі ПДВ. Пунктом 5.2.1.1 Договору встановлено джерело фінансування - бюджет Харківської міської територіальної громади. Відповідно до п. 5.4 Договору, ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У відповідності до п. 5.5 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.6 передбачено, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання. Оплата вважається здійсненою після того як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягають сплаті за куповану електричну енергію. Відповідно до п. 5.7 Договору, оплата електричної енергії за цим Договором здійснюється за фактично спожиту електричну енергію на підставі Акта приймання-передачі електричної енергії, підписаного сторонами та скріпленого печатками (за наявності) та рахунку-фактури протягом 20 банківських днів шляхом післясплати. Згідно з п. 3 Комерційної пропозиції, протягом 20 (двадцяти) банківських днів після фактичної поставки товару та підписання сторонами Акту приймання-передачі електричної енергії та отримання рахунку від постачальника споживач перераховує на поточний (спецрахунок) рахунок постачальника 100% ціни фактично поставленого товару.

Як вказує позивач, ним було належним чином виконано зобов`язання за Договором та було поставлено електричну енергію позивачу в порядку та на умовах цього Договору. Зазначене позивач підтверджує додатком 10 до Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 12.01.2021 № 12/329; фактичними (звітними) обсягами купівлі електричної енергії постачальника ТОВ "Люмьєр Енерджі", у тому числі із розбивкою по площадках вимірювання групи "а" та групи "б", та фактичним (звітним) корисним відпуском електричної енергії по кожному споживачу, в тому числі із розбивкою окремо по площадках вимірювання групи "а" та групи "б" за відповідний період часу, наданими Оператором системи розподілу АТ "Харківобленерго".

При цьому, позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за Договором в частині розрахунків за спожиту (поставлену) електричну енергію. Станом на день подання до суду позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 11 220 685,00 грн, в тому числі ПДВ 1 870 114,17 грн. Сума боргу, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, становить 12 361 697, 88 грн.

Відповідно до п. 5.8 Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені Комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії в порядку, визначеному ПРРЕЕ. Пунктом 5.4 Договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за цим Договором, споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складання графіку погашення заборгованості на строк не більше 12 календарних місяців. Проте, споживач (відповідач) не виконав зазначений обов`язок та не звернувся до постачальника (позивача) із відповідною заявою про складання графіку погашення заборгованості.

Отже, оскільки відповідач систематично свідомо ухиляється від виконання своїх зобов`язань за Договором, що спричиняє порушення прав позивача на отримання агентської винагороди та завдає йому істотної шкоди, а також враховуючи високу ціну позову, позивач вважає, що невжиття господарським судом заходів із забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. На думку позивача, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що обліковуються на рахунках у банківських установах, у сумі, яка дорівнює ціні позову та судовому збору, забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, заборонити відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В якості забезпечення позову позивач просить накласти арешт на грошові кошти в розмірі ціни позову та судового збору - 12 547 123,35 грн, що обліковуються на рахунках Комунального підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" Харківської міської ради в ДКСУ м. Київ та в AT Банк "Грант".

В обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення позову позивач зазначає про систематичне свідоме ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань за Договором та високу ціну позову.

Проте, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які б свідчили про можливість невиконання рішення суду в майбутньому через недостатність коштів на рахунках відповідача або відсутність у відповідача майна, на яке можливо було б звернути стягнення заборгованості, тощо, позивачем суду не надано.

Одне лише припущення щодо можливості істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без надання відповідних доказів не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Люмьєр Енерджі" про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на відповідні докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності невідкладного забезпечення позову. Заявником не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Люмьєр Енерджі" (вх. № 9161 від 05.09.2022) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 20.09.2022.

Суддя Н.М. Кухар

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.