ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1421/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 916/1421/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" /, адреса - 18002, м. Черкаси, вул. Небесної сотні, 31/1, оф. 507, а/с 271, e-mail: /

до відповідача: державної організації (установи, закладу) територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області /, адреса - 54025, м. Миколаїв, вул. Флотська, 71, e-mail: , /

про стягнення 63 968,10 грн

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 року товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ", звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 1473/22/ до державної організації (установи, закладу) територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області про стягнення заборгованості за спожитий природній газ у січні 2021 року у розмірі 63 968,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № С/7-20 від 20.01.2020 року за результатами проведених конкурсних відкритих торгів на постачання природного газу для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 525, 530, 610, 625, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Ухвалою суду від 11.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1421/22; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі № 916/1421/22 від 11.07.2022 року направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (54025, м. Миколаїв, вул. Флотська, 71, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка".

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

26.07.2022 року на адресу за вх. № 11319/22 Господарського суду Одеської області повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою відділення поштового зв`язку Укрпошта про отримання відповідачем ухвали 18.07.2022 року.

Крім того ухвала суду про відкриття провадження була направлена відповідачу на електронну адресу - , . 11.07.2022 року за вх. № 12795/22 на електронну адресу суду надійшло підтвердження відповідача про отримання копії ухвали суду.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.07.2022 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/1421/22, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, 26.02.2021 року між ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» (Постачальник) та державною організацією (установа, заклад) територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області (Споживач) був укладений договір постачання природного газу № С77-20 від 20.01.2020 р. за результатами проведених конкурсних відкритих торгів на постачання природного газу для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів.

Згідно з пунктом 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2020 р. Газове паливо, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Положеннями п. 3.2 Договору передбачено, що ціна газу на момент укладення договору становить - 3 952,08 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 790,41 грн., всього з ПДВ - 4 742,49 грн.

Загальна сума Договору складає - 569 099,00 грн. в т.ч. ПДВ: 94 849,83 грн /п. 3.3 договору/.

Судом встановлено, що протягом дії договору між сторонами було укладено ряд додаткових угод, а саме:

- додаткова угода № 1 від 18.05.2020 року щодо зміни реквізитів Договору;

- додаткова угода № 1/1 від 20.08.2020 року щодо зміни ціни природного газу з 01.09.2020 року - 5 216,17 грн. з ПДВ;

- додаткова угода № 2 від 26.10.2020 року щодо зміни суми Договору на 567 099,00 грн. з ПДВ;

-додаткова угода № 3 від 19.11.2020 року щодо зміни ціни природного газу з 01.10.2020 року - 5 736,00 грн. з ПДВ;

- додаткова угода № 4 від 20.11.2020 року щодо зміни ціни природного газу з 15.10.2020 року - 6 309,60 грн. з ПДВ;

- додаткова угода № 5 від 26.11.2020 року щодо зміни суми Договору на 394 599,00 грн. з ПДВ;

-додаткова угода № 6 від 09.12.2020 року щодо зміни ціни природного газу з 01.11.2020 року 6 940,56 грн.;

- додаткова угода № 7 від 30.12.2020 року щодо зміни суми Договору на 394 248,72 грн. з ПДВ:

- додаткова угода № 8 від 30.12.2020 року щодо продовження строку дії договору до 31.03.2021 року;

- додаткова угода № 9 від 18.01.2021 року щодо зміни ціни природного газу - 7 632,00 грн.;

- додаткова угода № 10 від 19.01.2021 року щодо зміни ціни природного газу - 8 394,42 грн.

Господарським судом встановлено, що позивач поставив відповідачу протягом січня 2021 року природний газ в загальній кількості - 17,01342 тис.м.куб., на загальну суму - 142 817,9 грн, що посвідчено актами приймання-передачі природного газу, затвердженими сторонами договору:

- № РН-0000619 від 31.01.2021 року на суму 78 849,70 грн у кількості 9,3931088 тис.м.куб;

- № РН-0005166 від 30.11.2021 року на суму 63 968,10 грн у кількості 7,6203112 тис.м.куб.

Судом встановлено, що відповідачем частково сплачено заборгованість, а саме у розмірі 78 849,70 грн. Доказів сплати решти суми заборгованості у розмірі 63 968,10 грн матеріали справи не містять.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направляв на адресу відповідача претензію № 366/11-01 від 30.11.2021року.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із приписами ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.3 ст.670 ЦК України якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

Відповідно до абз.4 п.10 розд.ІІ постанови НКРЕКП ,,Про затвердження Правил постачання природного газу" від 30.09.2015 р. № 2496 (із змінами) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу.

Судом встановлено, що акти приймання-передачі природного газу № РН-0000619, № РН-0005166 підписані обома сторонами без зауважень, що свідчить про прийняття відповідачем природного газу в обсягах, зазначених в актах. Вказані обставини відповідачем не заперечувались.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12.06.2019 по справі № 487/10128/14-ц звернула увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Так, господарський суд звертає увагу, що Додатковою угодою № 9 від 18.01.2021 року до договору постачання природного газу сторони передбачили загальний об`єм постачання природного газу у січні 2021 року - 10,33146 тис.куб.м. Додатковою угодою № 10 від 19.01.2021 року встановлено, що планові обсяги постачання газу у січні 2021 року складуть 9,3931088 тис.куб.м. Фактично ж позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ у більшому обсязі, ніж передбачений Договором, а саме у січні 2021 року - 17,01342 тис.куб.м. = 9,3931088+7,6203112. Тобто у січні 2021 року поза межами предмета Договору було поставлено природний газ. При цьому, як вбачається з позовної заяви, частину поставленого природного відповідач оплатив - на суму 78 849,70 грн. Інша частина несплаченого природного газу, яка була поставлена в позадоговірному обсязі, на суму 63 968,10 грн, залишилась несплаченою.

Суд зазначає, що оскільки поставка природного газу в обсязі більшому, ніж обумовлений письмовим Договором, не може вважатись здійсненою на виконання його умов (така поставка не входить в предмет цього правочину), позивач невірно кваліфікував спірні правовідносини, заявляючи до стягнення вартість несплаченого природного газу у сумі, як борг за Договором.

Допущена ТОВ "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" помилка, враховуючи те, що підстави позову дозволяють суду самостійно здійснити належну правову оцінку відносин сторін, не позбавляє позивача права на отримання коштів, а відповідача не звільняє від виконання обов`язку оплатити вартість фактично спожитого природного газу в сумі 63 968,10 грн.

При цьому ціна товару за правилами ч.3 ст.670 ЦК України абз.4 п.10 розд. ІІ постанови НКРЕКП ,,Про затвердження Правил постачання природного газу" від 30.09.2015 р. № 2496 (із змінами) встановлюється згідно умов Договору.

Отже, у зв`язку з тим, що відповідачем у січні 2021 р. спожито природний газ на загальну суму 142 817,9 грн, а частина цієї суми - 63 968,10 грн залишилась відповідачем несплаченою, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" про стягнення з Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області 63 968,10 грн за спожитий у січні 2021 р. природний газ.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 481,00 грн, що вбачається із платіжного доручення № 7445 від 30.06.2022 року

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з державної організації (установи, закладу) територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області /, адреса - 54025, м. Миколаїв, вул. Флотська, 71, e-mail: , / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" /, адреса - 18002, м. Черкаси, вул. Небесної сотні, 31/1, оф. 507, а/с 271, e-mail: / заборгованість за спожитий природній газ у січні 2021 року у розмірі 63 968,10 грн /шістдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім гривень 10 копійок/.

3. Стягнути з державної організації (установи, закладу) територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області /, адреса - 54025, м. Миколаїв, вул. Флотська, 71, e-mail: , / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" /, адреса - 18002, м. Черкаси, вул. Небесної сотні, 31/1, оф. 507, а/с 271, e-mail: / судовий збір у розмірі 2 481,00 грн /дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2022 р.

Суддя Н.Д. Петренко