РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/458/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Дочірнього підприємства "ФМ Ложістік Дніпро",

вул. Незалежності, 2/2, с. Дударків, Бориспільський район, Київська область, 08330,

e-mail:

відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "Продовольча компанія "ЯСЕН",

вул. Громадська, 41А, м. Чернігів, 14037;

e-mail:

предмет спору: про стягнення 467646,55 грн

За участю: представника позивача Тараненко М.С.;

представник відповідача не з`явився.

У судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дочірнім підприємством "ФМ Ложістік Дніпро" подано позов до Товариства з додатковою відповідальністю "Продовольча компанія "ЯСЕН" про стягнення 467646,55 грн основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, які виникли за договором №203ТКК20 транспортного експедитування від 05 листопада 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 16 серпня 2022 року; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; встановлено строк відповідачу протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подачі заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

16 серпня 2022 року суд відклав судове засідання на 13 вересня 2022 року.

Копія ухвали суду від 16 серпня 2022 року, у якій повідомлено відповідача про відкладення судового засідання на 13 вересня 2022 року була отримана 17 серпня 2022 року під підпис представником відповідача за довіреністю Крищенко О.О., про що свідчить відмітка на ухвалі суду від 16 серпня 2022 року.

До початку судового засідання 13 вересня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у загальному провадженні, надання часу та можливості для ознайомлення з матеріалами справи, відкладення розгляду справи та проведення судового засідання 13 вересня 2022 року за відсутності представника відповідача. До клопотання відповідачем не додано доказів направлення клопотання позивачу.

Відповідач у судове засідання 13 вересня 2022 року уповноваженого представника не направив, відзив на позов не надав. Про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином про, що свідчить відмітка на ухвалі суду від 16 серпня 2022 року.

У судовому засіданні 13 вересня 2022 року суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача, яке надійшло на адресу суду 13 вересня 2022 року.

Відзиву на позов у встановлений строк від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Згідно пунктів 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав та не заперечив проти позовних вимог, поважність причин неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив. За таких обставин рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив:

05 листопада 2020 року між Дочірнім підприємством "ФМ Ложістік Дніпро" (Експедитор) та Товариством з додатковою відповідальністю "Продовольча компанія "ЯСЕН" (Клієнт) було укладено договір №203ТКК20 транспортного експедирування (Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору даний договір визначає порядок надання Експедитором транспортно-експедиційних послуг на умовах доручення, за плату та за рахунок Клієнта, при організації перевезення вантажу Клієнта автомобільним транспортом на території України, а також надання Експедитором додаткових послуг, необхідних для поставки вантажу.

Згідно п. 2.1.7 Договору Експедитор зобов`язаний надати Клієнту після виконання послуг рахунок на оплату, акт наданих послуг, товарно-транспортну накладну з відміткою Вантажоотримувача, Заяву (на вимогу Клієнта), інші документи, що вказані у Заявці, а також зареєструвати податкову накладну відповідно до чинного законодавства України.

Оплата послуг транспортно-експедиційного обслуговування здійснюється Клієнтом у безготівковій формі в національній валюті України - гривні на підставі документів, зазначених у п. 2.1.7., а також на підставі рахунку на суму витрат Експедитора, що підлягає відшкодуванню йому Клієнтом згідно п. 2.3.3. даного Договору (пункт 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору, Клієнт підписує наданий Експедитором акт наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання оригіналів документів, зазначених в п. 2.1.7., або надає мотивовану письмову відмову від отримання послуг або стосовно нестачі оригіналів документів по перевезенню, яка має бути направлена поштою з повідомленням про вручення. У випадку не повернення акту наданих послуг або ненадання мотивованої письмової відмови протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання зазначеного акту, надані послуги вважаються прийнятими автоматично.

Клієнт зобов`язується оплатити надані послуги протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання обома Сторонами акту наданих послуг або автоматичного прийняття послуг (п. 3.4. Договору).

Згідно п. 3.5. Договору ціна цього Договору визначається виходячи з суми всіх актів наданих послуг, узгоджених і підписаних (або прийнятих автоматично) Сторонами протягом строку дії даного Договору.

Відповідно до п. 9.1. Договору, даний Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31 грудня 2020 року включно, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання. Якщо не менш ніж за 30 (тридцяти) календарних днів до закінчення строку дії даного Договору жодна із Сторін не повідомить іншу Сторону у письмовій формі про небажання продовжувати строк його дії, даний Договір автоматично продовжує свою дію на один календарний рік та на кожний наступний календарний рік. Кількість таких продовжень є необмеженою.

Відповідно до умов договору позивачем було надано відповідачу послуги за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року загальною вартістю 467646,55 грн, про що свідчать акти здачі-приймання робіт; рахунки на оплату; реєстри перевезень, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, копії яких містяться у матеріалах справи.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 27.05.2022 було направлено на адресу відповідача претензію №126 від 23.05.2022 з вимогою у триденний строк з моменту отримання претензії але не пізніше 03.06.2022 здійснити оплату за надані послуги у розмірі 467646,55 грн. Про направлення претензії відповідачу свідчить фіскальний час АТ «Укрпошта» від 27.05.2022 з описом вкладення /Том 6 а.с. 15-41/. Про отримання 30.05.2022 відповідачем претензії №126 від 23.05.2022 свідчить копія повідомлення про вручення у матеріалах справи /Том 6 а.с. 43/.

Відповіді від відповідача не надійшло заборгованість у розмірі 467646,55 грн не погашена.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та вищенаведених документів (актів здачі-приймання робіт; рахунків на оплату; реєстрів перевезень, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних) вбачається, що сума боргу відповідача перед позивачем становить 467646,55 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи зміст укладеного між сторонами договору суд доходить висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на дату прийняття рішення відповідач заборгованість у сумі 467646,55 грн не оплатив. Заперечень чи контраргументів суду не надав.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Судовий збір відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Продовольча компанія "ЯСЕН" (; вул. Громадська, 41А, м. Чернігів, 14037) на користь Дочірнього підприємства "ФМ Ложістік Дніпро" (; вул. Незалежності, 2/2, с.Дударків, Бориспільський район, Київська область, 08330) 467646,55 грн заборгованості та 7014,70 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 13 вересня 2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/