ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

15.09.2022 Справа № 904/817/20

За скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича у справі №904/817/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс», м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Войного Олександра Валентиновича, смт. Васильківка

про стягнення 190 973, 53 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

За участю секретаря судового засідання Броян А.Р.

Представники:

Від позивача (скаржника) : Грищенко О.М.;

Від відповідача: не з`явився;

Від приватного виконавця : не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.20р. у справі № 904/817/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі ; стягнуто з відповідача громадянина ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Компанія «Нотапс»: 136 501, 40 грн. - пені; 41 024, 21 грн. - інфляційних втрат та 13 447, 92 грн. - 3% річних та 2 864, 60 грн. витрат на сплату судового збору. Видано відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

01.08.22р. до канцелярії суду від ТОВ «Компанія «Нотапс» (позивач) надійшла скарга на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. , в якій скаржник просить: визнати за період із 09 листопада 2020 р. по 24 липня 2022 р. неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. у виконавчому провадженні № 63444290 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.20р. по справі №904/817/20 ; зобов`язати приватного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні із врахуванням норм та положень ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 03.08.22р. скаргу було прийнято до розгляду та її розгляд призначено на 23.08.22р. У зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території м. Дніпро судове засідання , призначене на 12год.00хв. 23.08.22 р. в режимі відео конференції ( за клопотанням скаржника ) не відбулося , а тому розгляд скарги було відкладено на 15.09.22р.

До судового засідання 15.09.22р. з`явився представник скаржника, який в режимі відео конференції наполягав на задоволенні скарги. Відповідач та приватний виконавець явку повноважних представників до судового засідання не забезпечили, відповідач не надав пояснень щодо скарги ; приватний виконавець заперечував проти задоволення скарги та надав письмові заперечення з копіями матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1, п.1 ч.2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки і права виконавців, де чітко визначені обов`язки та права виконавця.

Нормами частини 2 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Як вбачається з наявних в матеріалах справі доказів та відомостей, наданих скаржником та приватним виконавцем : 29.10.20р. ТОВ «Компанія «Нотапс» (позивач) звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. із заявою про примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.20р. по справі №904/817/20.

Постановою приватного виконавця від 29.10.20р. за результатами розгляду заяви позивача відкрито виконавче провадження ВП №63444290 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/817/20 від 21.09.20р. про стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія «Нотапс» 136 501, 40 грн. - пені; 41 024, 21 грн. - інфляційних втрат та 13 447, 92 грн. - 3% річних та 2 864, 60 грн. витрат на сплату судового збору . В подальшому приватний виконавець регулярно здійснював передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» дії з примусового виконання судового рішення.

Звертаючись зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця , скаржник зазначає, що виконавець не вчинив належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу господарського суду, які зокрема передбачених статтями 10, 18,36, 48, Закону України «Про виконавче провадження».

Здійснивши оцінку доводів скаржника, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Як вище встановлено судом, предметом оскарження даної скарги є бездіяльність приватного виконавця щодо виконання судового рішення в період з 09 листопада 2020 р. по 24 липня 2022 р. Законом не передбачено конкретних строків, на протязі яких приватний виконавець повинен здійснити всі необхідні заходи в межах виконавчого провадження щодо фактичного виконання наказу суду, але у відповідності до статті 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, окрім іншого, таких засад як обов`язковість виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження. Як вбачається із відомостей, що містять в доказах ,наданих скаржником та приватним виконавцем , на час звернення позивача з цією скаргою до суду приватним виконавцем вчинялись низка виконавчих дій , направлених на примусове виконання наказу суду .

За наведених вище обставин, враховуючи представлені суду докази, які свідчать про вжиті приватним виконавцем заходи виявлення та розшуку майна боржника, перевірки його майнового стану, направлення запитів до органів, установ, які можуть володіти інформацією стосовно активів боржника, здійснення перевірки отриманої інформації, суд не вбачає ознак неправомірної бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. під час примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.20р. по справі №904/817/20, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Суд критично оцінює доводи скаржника з викладенням переліку заходів, яких на його думку , мав вчинити приватний виконавець з метою розшуку майна боржника. При цьому, суд зауважує, що за змістом положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вирішення питання щодо необхідності вчинення тих чи інших виконавчих дій віднесено виявлення майна боржника, віднесено до повноважень виконавця, який самостійно вирішує черговість та необхідність вжиття таких заходів виконавчого провадження.

Підсумовуючи слід зазначити, що здійснюючи оцінку правомірності вжиття (невжиття) приватним виконавцем заходів примусового виконання рішення (ст. 10 Закону), суд не повинен втручатися в повноваження виконавця, який самостійно визначає обсяг заходів виконавчого провадження (виконавчих дій), які необхідно вчинити з метою виконання того-чи іншого рішення суду, з урахуванням фактичних обставин виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо необхідності відмови в задоволенні скарги ТОВ «Компанія «Нотапс» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.13, 232 - 236, 342 - 345 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ТОВ «Компанія «Нотапс» вих. № 25-2/07 від 25.07.22 р. на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Васильєв О.Ю.
Повний текст ухвали складено 20.09.22 р.