ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/1895/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Кратковський Р.О.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А»

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021, ухвалене суддею Рогою Н.В., м. Одеса, повний текст складено 22.11.2021

у справі № 916/1895/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МБФ Трейдінг Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А»

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МБФ Трейдінг Груп» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, на підставі якого внесено запис №33008338 від 28.08.2019 про право власності ТОВ «Схід-А» на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101).

ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» зазначило, що складовими частинами зареєстрованого за ТОВ «Схід-А» 28.08.2019 (номер запису про право власності №33008338) об`єкту нерухомості є будівля ГНС «З», ємність для зберігання пального «І,ІІ», мостіння «ІІІ», ворота №1, огорожа «№2»», залізнична колія «№3», залізнична естакада «№4», блискавковідвід «№5-9», трубопровід «№10-11», автоестакада «№12». Однак, зазначені складові частини або взагалі не існують, а деякі з них є складовими частинами об`єкту нерухомості, що належить позивачу та розташований за адресою: м.Одеса, вул. Хутірська, 3-а, але з незрозумілих причин включені до складу виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: м.Одеса, вул. Хутірська, 3-Б.

В якості обґрунтування наявності порушеного права позивач посилався на положення ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.16, 317, 321 Цивільного кодексу України, та зазначає, що ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП», як власник об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: м.Одеса, вул. Хутірська, 3-а, з моменту набуття такого права мав та має станом на даний час правомірні очікування щодо реалізації свого права на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, оформлення права користування земельною ділянкою, необхідною для реалізації свого права власності, а також щодо захисту свого права від посягання інших осіб.

11 жовтня 2021 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява позивача про зміну предмету позову, відповідно до якої виклав прохальну частину позову у такій редакції: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергія Васильовича №48444479 від 30.08.2019, на підставі якого 28.08.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №33008338 про право власності ТОВ «Схід-А» на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101), та припинити право власності ТОВ «Схід-А» на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергія Васильовича, на підставі якого 28.08.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №33008338 про право власності ТОВ «Схід-А» на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101); припинено право власності ТОВ «Схід-А» на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101).

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки площа об`єкта нерухомості - літ. «З», яку вказано державним реєстратором у Реєстрі, не співпадає з площею об`єкта під літ. «З», зазначеною у договорі купівлі-продажу від 18.05.2016, що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В., із площею цього обєкта, зазначеною у Висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Хутірська, буд.3, виготовленому ТОВ «АБТІ», можна дійти висновку про те, що даний об`єкт було реконструйовано, в результаті чого було створено новий об`єкт нерухомості - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б. Але, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта державному реєстратору не надавався.

Також суд першої інстанції звернув увагу на внесення до переліку об`єктів, на які зареєстроване право власності ТОВ «Схід-А» у якості складових ємності для зберігання пального І.ІІ; мостіння ІІІ, воріт №1, огорожі №2; залізничної колії №3; залізничної естакади №4, блискавковідводу №5-9; трубопроводу, №10-11, автоестакади, №12, які взагалі не були предметом купівлі-продажу за Договором від 18.05.2016, що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. Можливо, зазначені об`єкти є новоствореним майном, але, будь-яких документів на підтвердження прийняття цих об`єктів в експлуатацію державному реєстратору надано не було.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергієм Васильовичем було неправомірно прийнято рішення, на підставі якого 28.08.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №33008338 про право власності ТОВ Схід-А» на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101).

Керуючись принципом вірогідності доказів, беручи до уваги наявність допущених державним реєстратором порушень при оформленні права власності ТОВ «Схід-А» на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 по справі №916/1895/21.

Апелянт зазначає, що істотною передумовою для реалізації особою наданого законом права на судовий захист є наявність у неї відповідного порушеного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, оскільки відсутність права або інтересу унеможливлює його судовий захист.

ТОВ «Схід-А» вважає, що жодні права ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» не могли бути порушені у зв`язку із реєстрацією за відповідачем права власності 28.08.2019, адже позивач став власником нерухомого майна лише у 2021 році, а у разі задоволення судом позовних вимог, не відбудеться відновлення прав позивача з огляду на те, що рішенням державного реєстратора було лише виділено об`єкт в одиницю. При цьому, ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» не ставить перед судом питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу №820 від 18.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В., згідно якого ТОВ «Схід-А» набуло право власності на 23/1000 будівель, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Хутірська. 3.

Крім того, відповідач зауважив, що земельні ділянки, на яких розташоване належне на праві власності позивачу та відповідачу нерухоме майно, станом на даний час не сформовані та належать до земель комунальної власності територіальної громади міста Одеса.

Також, відповідач не погоджується з тим, що він не є власником огорожі, адже, відповідно до технічного паспорту від 22.09.2019 огорожа та ворота наявні.

Щодо реєстрації права власності на підставі договору купівлі-продажу №820 від 18.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В., ТОВ «Схід-А» зазначає, що відповідне право було зареєстроване у встановленому законом порядку з відкриттям розділу 0, шляхом перенесення з РПВН 11387285.

Відповідач також зазначає, що наявна йому на праві власності залізнична колія є під`їзною колією згідно положень ст.1 Закону України «Про залізничний транспорт» та Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, та є нерухомим майном, у зв`язку із чим правомірно входить до складу нерухомого майна.

Окрім того, апелянт вказує, що посилання суду першої інстанції на висновки щодо можливості реєстрації права власності на новостворене майно ТОВ «Схід-А» не можуть бути обґрунтованими, оскільки суд з даному випадку не є спеціалістом у галузі будівництва та не може одноосібно встановлювати такі обставини під час розгляду справи.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить апеляційний суд рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 по справі № 916/1895/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» залишити без задоволення.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 по справі №916/1895/21.

Позивач вказує, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора порушено саме права власника нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, З-А, шляхом включення складових частин останнього до складових частин об`єкта за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-Б, а оскільки на сьогоднішній день власником нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А є ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП», то й право на звернення до суду за захистом свого права власності є саме у Позивача по даній справі.

Позивач зазначає, що скасувавши зазначене вище рішення державного реєстратора, права ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» будуть поновлені в тому контексті, що у Відповідача будуть відсутні будь-які докази права власності на виробничий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-Б, який включає наступні складові об`єкти: Будівля ГНС «З», ємність для зберігання пального «І, II», мостіння «III», ворота «№ 1», огорожа «№ 2», залізнична колія «№ 3», залізнична естакада «№ 4», блискавковідвід «№ 5-9», трубопровід «№ 10,11», автоестакада «№ 12», складові частини якого належать саме Позивачу у справі.

Позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу № 820 від 18.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В., ТОВ «Схід-В» набуло право власності на зовсім інший об`єкт, із іншими складовими та із іншою адресою, аніж ті дані, що внесені державним реєстратором 28.08.2019 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо права власності на об`єкт за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, буд. ЗБ.

Позивач вказує, що зареєструвавши за собою право власності на об`єкт нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-Б, ТОВ «СХІД-А» протиправно обмежив ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» в реалізації права на отримання в оренду земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А, адже фактично за даними реєстру на такій земельній ділянці знаходиться майно не Позивача, а ТОВ «СХІД-А».

Окрім того, позивач зазначає, що ТОВ «Схід-А» не наведено жодних обставин, які свідчать про незаконність оскаржуваного судового рішення, а отже відсутні підстави для його скасування.

Керуючись викладеним вище, позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 року у справі № 916/1895/21 - без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 по справі №916/1895/21 відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 призначено справу № 916/1895/21 до розгляду на 24.02.2022 о 10:00 год.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 248 від 23.02.2022, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку та тимчасовою непрацездатністю судді Поліщук Л.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/1895/21.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 справу № 916/1895/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Таран С.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2022 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 по справі №916/1895/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.; визначено, що про дату, час та місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 призначено справу №916/1895/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 до розгляду на 14 липня 2022 року о 10:30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 відкладено розгляд справи №916/1895/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 на 14 вересня 2022 року о 14.30 у зв`язку із неявкою представників сторін до суду та клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату; встановлено, що судове засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 7, 3-й поверх; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

14.09.2022 у судове засідання представники сторін не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022, якою відкладено розгляд справи №916/1895/21 на 14 вересня 2022 року о 14.30, направлялася на адресу позивача та відповідача засобами поштового зв`язку.

Окрім того, копія даної ухвали направлялася на електронну адресу сторін у справі 02.08.2022 та була отримана ними в цей же день, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою секретаря судового засідання.

Представники сторін також були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання телефонограмами секретаря судового засідання від 29.08.2022.

14.09.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що представник позивача адвокат Баєнко Я.В. не може бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з проходженням реабілітації від наслідків тяжкої хвороби та перебуванням на лікарняному. До даного клопотання додано ордер серія ВН №1184730 на надання адвокатом Баєнко Я.В. правничої (правової) допомоги ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП», цей ордер датований 14.09.2022. Окрім того, у даному ордері міститься посилання на договір про надання правової допомоги №005В22 від 14.09.2022.

До клопотання також було додано роздруківку Листка непрацездатності №4696505-1.1, відповідно до якого Баєнко Я.В. був тимчасово непрацездатним у період з 07.09.2022 по 14.09.2022, причина непрацездатності внаслідок захворювання або травми, що не пов`язані з нещасним випадком на виробництві.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів критично ставиться до наданого позивачем клопотання.

По-перше, стан здоров`я адвоката Баєнко Я.В. не перешкоджав йому 14.09.2022 укладати договір про надання правової допомоги №005В22 від 14.09.2022 та виписувати ордер серія ВН №1184730 на надання адвокатом Баєнко Я.В. правничої (правової) допомоги ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» на представництво інтересів у Південно-західному апеляційному господарському суді, тобто адвокат Баєнко Я.В. фактично здійснював професійну діяльність, проводив зустрічі з клієнтом, але у судове засідання з`явитися не зміг.

Крім того, 14.07.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника ТОВ «МБФ Трейдінг Груп» адвоката Селюкова П.В. про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що він не може бути присутнім у зв`язку із прийняттям участі у слідчих діях у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

У даному випадку представники обох сторін повторно не з`явилися у судове засідання по справі №916/1895/21, явка куди не визнавалася обов`язковою, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу №916/1895/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 по суті, не дивлячись на відсутність представників учасників по справі, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників учасників по справі у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану справу №916/1895/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 було розглянуто Південно-західним апеляційним господарським судом у розумний строк, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову, виходячи з таких підстав.

У п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 по справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що Поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (1501-06 ) та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції (254к/96-ВР) і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Верховний Суд України у своїй постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 2а-2885/12/1470 висловив правову позицію, що право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується. Позивачі оскаржили рішення, яке є правовим актом індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов`язки тільки для тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким його адресовано. Право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього. Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивачів, прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останніх і права на захист, тобто, права на звернення із адміністративним позовом. Посилання позивачів на їхнє право звернення до суду з цим позовом не доведено, отже є безпідставними, оскільки позивач не навів доказів, що оскаржене рішення стосується безпосередньо його прав або прав його учасників.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

У cтатті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Оскільки, відповідно до статті 16 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, тому суд при вирішенні спору має надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, чи відповідає правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, слід зауважити, що оскарження правового акта індивідуальної дії лише з підстав невідповідності його актам цивільного законодавства та іншим нормам законодавства не є достатньою підставою для визнання цього акта незаконним та скасування в порядку господарського судочинства, з огляду на те, що передумовами та підставами для захисту права власності, у тому числі на нерухоме майно у судовому порядку, є, зокрема, наявність підтвердженого належними доказами факту порушення (невизнання або оспорювання) права на це майно.

Верховний Суд у справі №910/6642/18 зазначив про стадійність захисту права, зокрема вказав на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Отже, відсутність порушеного права (законного інтересу) у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 26.01.2022 у справі №921/787/20.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. А правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17.

У даному випадку, предметом позову є, зокрема, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №48444479 від 30.08.2019, на підставі якого 28.08.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №33008338 про право власності ТОВ «Схід-А» на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101), та припинення права власності ТОВ «Схід-А» на дане нерухоме майно.

Звертаючись до суду з позовом, Позивач зазначав, що оспорюване рішення державного реєстратора порушує саме права власника нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, З-А, шляхом включення складових частин останнього до складових частин об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, позивач вказав, що зареєструвавши за собою право власності на об`єкт нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-Б, ТОВ «СХІД-А» протиправно обмежив ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» в реалізації права на отримання в оренду земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А, адже фактично за даними реєстру на такій земельній ділянці знаходиться майно не Позивача, а ТОВ «СХІД-А».

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

05.02.2018 відбулися електронні торги UA-ЕА-2018-01-22-000187-а з продажу активів ПАТ «БАНК ФОРУМ», за результатами яких ТОВ «Одеса-Строй-Сіті» визнано переможцем, та 21.02.2018р. між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «Одеса-Строй-Сіті» був укладений договір №0005/18-ВБ про відступлення права вимоги, згідно якого останнє придбало права вимоги за кредитними та іпотечними договорами згідно переліку. Серед іншого, до ТОВ «Одеса-Строй-Сіті» перейшло право вимоги за кредитним договором №0011/08/07 CL від 15.03.2007 та іпотечним договором від 18.04.2007, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чепелевою І.В. 18.04.2007 та зареєстрований у реєстрі за №У-96. Предметом іпотеки за цим договором є нежитлові будівлі за адресою: м.Одеса, вул.Хутірська, 3-а, загальною площею 2628,4 кв.м.

20 серпня 2018 року за ТОВ «Одеса-Строй-Сіті» зареєстроване право власності на нежитлові будівлі загальною площею 2628,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

У подальшому, 19.06.2019 ТОВ «Одеса-Строй-Сіті» прийнято рішення про створення ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО». Розмір статутного капіталу сформовано за рахунок передачі у власність зазначеного товариства нежитлових будівель загальною площею 2628,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 26.06.2019 ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО» набуло права власності на нежитлові будівлі загальною площею 2628,4 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Хутірська, 3-а, на підставі Акту прийому-передачі від 26.06.2019 та рішення засновника від 14.06.2019. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.07.2019 за №32268111.

08 квітня 2020 року загальними зборами засновників ТОВ «Одеса-Строй-Сіті» прийнято рішення про продаж частки у статутному капіталі ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО», у зв`язку із чим на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі виведено зі складу учасників ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО» та прийнято нового учасника ОСОБА_2 , яка придбала частку у статутному капіталі ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО» в розмірі 100%.

Згідно протоколу №2/20 загальних зборі учасників ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО» від 29.10.2020 вирішено прийняти нового учасника ОСОБА_3 та перерозподілити частки у статутному капіталі товариства, у зв`язку із придбанням ОСОБА_3 частки у розмірі 50%. Частку у статутному капіталі товариства у розмірі 50% передано ОСОБА_3 згідно акту приймання-передачі від 28.10.2020. У подальшому, 12.11.2020 ОСОБА_3 прийнято рішення про вихід зі складу учасників ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО», на що ОСОБА_4 надано згоду, та відповідно до протоколу №3/20 загальних зборів учасників ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО» від 12.11.2020, погоджено заяву ОСОБА_3 про вихід зі складу учасників ТОВ «АТЛАНТ-КАРГО», та передано у якості його частки у статутному капіталі нежитлові будівлі загальною площею 2628,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які прийнято ОСОБА_3 у власність згідно акту приймання-передачі від 12.11.2020. На підставі зазначених документів ОСОБА_3 зареєстровано право власності на зазначений об`єкт нерухомості.

У подальшому, 06.04.2021 ОСОБА_3 прийнято рішення про створення ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП», статутний капітал якого сформовано у розмірі 1 400 000 грн, та який складається з нежитлових будівель загальною площею 2628,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Майновий внесок учасника ОСОБА_3 передав за актом приймання-передачі майнового внеску від 09.04.2021р., та на підставі зазначених документів право власності на нежитлові будівлі загальною площею 2628,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП».

Таким чином, ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» є власником нежитлових приміщень загальною площею 2628,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та складаються з будівель з літ.: «А», «Б», «Г», «Д», «Е», «Ж», навісу «В», трансформаторної підстанції «И», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252354269 від 13.04.2021.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Технічного паспорту на нежитлові приміщення що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 від 04.04.2007, дані нежитлові приміщення складаються з будівель з літ.: «А», «Б», «Г», «Д», «Е», «Ж», навісу «В», трансформаторної підстанції «И».

З даних техпаспорту вбачається, що:

- будівля з літ. «А» складається з: 1) кабінет 17,2 кв.м., 2) диспетчер 17,4 кв.м.; 3) прийомна 35,1 кв.м.; 4) диспетчер 17,2 кв.м. Разом по літ. «А» - 86,9 кв.м.

- будівля з літ. «Б» складається з: 1) цех 1 233,4 кв.м., 2) склад 141,0 кв.м., 3) підсобка 6,5 кв.м, 4) цех 69,0 кв.м, 5) цех 33,2 кв.м, 6) цех 34,9 кв.м, 7) цех 33,1 кв.м, 8) вулканіз 33,3 кв.м, 9) коридор 34,1 кв.м, 10) цех 72,8 кв.м, 11) цех 70,3 кв.м, 12) вмивальна 3,1 кв.м, 13) туалет 1,5 кв.м, 14) туалет 3,7 кв.м, 15) вмивальна 1,1 кв.м, 16) склад 60,4 кв.м, 17) кабінет 29,8 кв.м, 18) склад 29,9 кв.м, 1) компрес. 2,8 кв.м, 2) компрес 13,6 кв.м. Всього по літ «Б» - 1 907 кв.м.

- будівля з літ. «Г» складається з: 1) підсобка 10,3 кв.м; 2) лаборат. 5,7 кв.м, 3) котельна - 154,6 кв.м. Всього по літ «Г» - 170,6 кв.м.

- будівля з літ. «Д» складається з: 1) котельна 70,5 кв.м, 1) коридор 3.0 кв.м, 2) роздягал. 12,1 кв.м, 3) душова 9,2 кв.м. Всього по літ «Д» - 94,8 кв.м.

- будівля з літ. «Е» складається з: 1.1) цех 44,5 кв.м, 1.2) цех 25,9 кв.м, 2.1) цех 143,8 кв.м, 3.1) балонна 146,8 кв.м. Всього по літ «Е» - 361,0 кв.м.

- будівля з літ. «Ж» складається з 1) склад 4,0 кв.м, 2) охрана 3,6 кв.м. Всього по лі. «Ж» - 7,6 кв.м.

В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід-А» є власником виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101). Складовими частинами зареєстрованого за ТОВ «Схід-А» 28.08.2019 (номер запису про право власності №33008338) об`єкту нерухомості є будівля ГНС «З», ємність для зберігання пального «І,ІІ», мостіння «ІІІ», ворота №1, огорожа «№2»», залізнична колія «№3», залізнична естакада «№4», блискавковідвід «№5-9», трубопровід «№10-11», автоестакада «№12».

Відомості щодо права власності на даний виробничої будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами було внесено до Реєстру на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергія Васильовича №48444479 від 30.08.2019.

В свою чергу право власності на дане нерухоме майно виникло на підставі Договору купівлі-продажу від 18.05.2016, укладеного між ОСОБА_5 (Продавець) та ТОВ «Схід-А» (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. та зареєстрованим в реєстрі за №820.

За умовами даного Договору купівлі-продажу, «Продавець» передала у власність «Покупцю», а «Покупець» прийняв належну «Продавцю» частку розміром 23/1000 (двадцять три тисячних) у праві власності на нежилі будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_2 , та складаються в цілому з літ. «А» - адміністративна будівля, загальною площею 86,9 кв. м.; «Б» виробнича будівля, загальною площею 1907,5 кв. м.; «Е» - виробнича будівля, загальною площею 170.6 кв. м.; «К» - вишка, загальною площею 7,6 кв. м.; « 3» - будівля АЗС, загальною площею 62,0 кв.м.; в цілому загальною площею 2690,4 кв.м., «В» - навіс; «И» - трансформаторна. Вищевказані нежилі будівлі в цілому розташовані на земельній ділянці площею 23756,00 (двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят шість) кв.м., яка знаходиться у фактичному володінні. Зазначена частка належить «Продавцю» на праві приватної спільної часткової власності на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 22 листопада 2012 року, за реєстровим № 10609, зареєстроване в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 28.11.2012 року, згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно N° 36443852, У виданого 28 листопада 2012 року, реєстраційний № 11387285.

Окрім того, в матеріалах справи міститься Договір дарування від 22.11.2012, укладений між ОСОБА_6 (Дарувальник) та ОСОБА_5 (Обдарованою) посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. та зареєстрований у реєстрі за №10609.

За умовами даного Договору дарування громадянин ОСОБА_6 передає безоплатно в дарунок, а громадянка ОСОБА_5 приймає у власність з подякою 23/1000 частини нежилих будівель, що знаходяться в АДРЕСА_3 , та складаються в цілому з літ. «А» - адміністративна будівля, загальною площею 86,9 кв.м: «Б» - виробнича будівля загальною площею 1907,5 кв.м; «Е» - виробнича будівля, загальною площею 361,0 кв.м; «Д» - котельня, загальною площею 94,8 кв.м; «Г» - котельня, загально площею 170,6 кв.м; «Ж» - вишка, загальною площею 7,6 кв.м; « 3» - будівля АЗС, загальною площею 62,0 кв.м; в цілому загальною площею 2690,4 кв.м, «В» - навіс; «И» - трансформаторна (надалі «Нерухомість»). За заявою власника в дарунок передається: будівля АЗС літ. « 3», загальною площею 62,0 кв.м, що складає 23/1000 частин нежилих будівель. Вищевказані нежилі будівлі в цілому розташовані на земельній ділянці площею 23756 кв,м. Згідно довідки, виданої Управлінням Держкомзему у місті Одеса 20.06.2012 року» №01-03-07/3195, право власності або право користування на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_7 не значиться.

В договорі дарування зазначено, що вказана нерухомість належить дарувальнику ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 19.09.2005 року P№13436, дублікат якого виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 10.06.2011 року P№5412, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 19.09.2005 року №840735 та в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» у книзі 107 неж-86 номер запису 694; реєстраційний №11387285.

Таким чином, на підставі Договору купівлі-продажу від 18.05.2016 ТОВ «Схід-А» придбало частку розміром 23/1000 (двадцять три тисячних) у праві власності на нежилі будівлі, що знаходяться в Одеській області, місті Одесі по вулиці Хутірська, в будинку під № 3 (три), а саме будівлю АЗС літ. « 3», загальною площею 62,0 кв.м.

З огляду на викладене вище, колегія суддів доходить до висновку, що у позивача та відповідача у власності наявне різне майне, яке знаходиться за різними адресами. Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що у нього наявні підстави для оформлення права власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б чи на його окремі частини, зокрема, будівля ГНС «З», ємність для зберігання пального «І,ІІ», мостіння «ІІІ», ворота №1, огорожа «№2»», залізнична колія «№3», залізнична естакада «№4», блискавковідвід «№5-9», трубопровід «№10-11», автоестакада «№12».

Посилання позивача на те, що спірне майно, а саме: ємність для зберігання пального «І, II», мостіння «III», ворота «№ 1», огорожа «№ 2», залізнична колія «№ 3», залізнична естакада «№ 4», блискавковідвід «№ 5-9», трубопровід «№ 10, 11», автоестакада «№12» належать саме йому, не підтверджується жодними доказами. В свою чергу з даних Технічного паспорту від 04.04.2007 на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А, не вбачається, що вищевказане спірне майно було віднесено до складу нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А, власником яких став позивач.

Жодним документом, який міститься в матеріалах даної справи, не підтверджено, що позивач здійснює фактичне володіння, користування або розпорядження спірним майном.

Посилання позивача на те, що він не може навіть встановити факт приналежності даних складових частин об`єкта нерухомості саме позивачу, адже наявність вже зареєстрованого права власності за відповідачем на такі складові частини об`єкта обмежує ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» у реалізації такого права, ще раз підтверджує той факт, що у позивача відсутні докази наявності права власності вказаних вище складових частин об`єкта нерухомого майна.

Щодо посилання позивача на те, що зареєструвавши за собою право власності на об`єкт нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-Б, ТОВ «СХІД-А» протиправно обмежив ТОВ «МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» в реалізації права на отримання в оренду земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

У відповідності до ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. Частиною 2 вищевказаної статті у комунальній власності перебувають зокрема усі землі в межах населених пунктів.

Відповідно до ч.1,2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

У даному випадку належне позивачу майно знаходиться на землі комунальної власності.

Відповідно до ч. 11 ст. 120 Земельного кодексу України якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом. Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована, ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Таким чином, оскільки у відповідача наявне право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б, то саме відповідач має право на користування земельною ділянкою, на якій розташоване дане нерухоме майно, та ніхто інший, якщо не має доказів щодо володіння, користування або розпорядження спірним майном, не може претендувати на вказану земельну ділянку, на якій таке майно розташоване.

Посилання позивача на те, що на земельній ділянці, яку він хоче отримати в користування, знаходиться майно відповідача, не приймається колегією суддів до уваги, адже земельну ділянку, на яку претендує ТОВ «МБФ Трейдінг Груп», ще навіть не було сформовано, що вбачається, зокрема, з посилань самого відповідача на те, що він звернувся до Одеської міської ради з метою отримання згоди на розроблення проекту землеустрою

Оскільки особа має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під набутим у власність будинком і спорудою після їх набуття, то ТОВ «МБФ Трейдінг Груп» має право на користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А.

Як було встановлено вище, у позивача та відповідача у власності наявне різне майне, яке знаходиться за різними адресами. Виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б та нежитлові приміщення що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А, як різні об`єкти нерухомого майна знаходяться відповідно на різних земельних ділянках.

З огляду на викладене вище, колегія суддів доходить до висновку, що оформлення ТОВ «Схід-А» права власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська 3Б, жодним чином не порушує законний інтерес позивача на отримання в користування земельної ділянки під належним йому нерухомим майном. Більше того, у позивача не може бути законного інтересу щодо оформлення права користування на земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно іншої особи, в даному випадку відповідача, оскільки це прямо суперечить вимогам ст. 377 Цивільного кодексу України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність у позивача у даному випадку порушеного права чи законного інтересу, оскільки з матеріалів справи не вбачається жодних прав позивача на спірне нерухоме майно, окрім того законний інтерес позивача на отримання в користування земельної ділянки під належним йому нерухомим майном також жодним чином не був порушений.

Враховуючи те, що Верховний Суд у справі №910/6642/18 зазначив про стадійність захисту права, зокрема вказав на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем та те, що відсутність порушеного права (законного інтересу) у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин, колегія суддів, встановивши відсутність у даному випадку порушеного права чи законного інтересу ТОВ «МБФ Трейдінг Груп», вважає за потрібне відмовити у задоволенні позову.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи та наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, що в свою чергу є підставами для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенні позову було відмовлено, витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покладаються на позивача.

Беручи до уваги задоволення апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подачу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 по справі №916/1895/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 по справі №916/1895/21 скасувати.

Прийняти нове рішення.

« 1.Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МБФ Трейдінг Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» про визнання протиправним та скасування рішення.»

2.Витрати на сплату судового збору за подачу позовної заяви покласти на позивача.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МБФ Трейдінг Груп» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Хутірська, 3-А, ) та користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-А» (65041, Одеська обл., м. Одеса, вул. Хутірська, 3, ) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 6 810,00 грн.

Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.09.2022 у зв`язку з перебуванням судді зі складу колегії суддів Таран С.В. у відпустці у період з 19.09.2022 по 21.09.2022.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: С.В. Таран

І.Г. Філінюк