ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/659/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 від 19.09.2022 про забезпечення позову до подання позовної заяви

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач ОСОБА_1 , с. Нове Давидково Закарпатської області

відповідач 1 ОСОБА_2 , м. Ужгород

відповідач 2 Товариство з обмеженою відповідальністю Тренд Груп ЛТД, м. Ужгород

відповідач 3 Приватний нотаріус Селехман Олександр Анатолійович, м. Ужгород

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Закарпатської області із заявою (вх. № 02.3.1-05/690/22 від 19.09.2022) про забезпечення позову до подання позовної заяви, якою заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1. накладення арешту на частку - 25%, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Тренд Груп ЛТД» () у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-СД- МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ-33064176). 2. заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо частки - 25%, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Тренд Груп ЛТД» () у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ - 33064176).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022 головуючим суддею для розгляду справи №907/659/22 визначено суддю Лучка Р.М.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що 27 січня 2022 року між ним (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено розписку, відповідно до умов якої Позичальник отримав від Позикодавця 120000,00 євро, у разі неповернення коштів до 28.02.2022 Позичальник ОСОБА_2 зобов`язується добровільно та безоплатно передати свою частку - 25%, яка належить йому у ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» (ЄДРГІОУ - 33064176) у власність Позикодавця - ОСОБА_1 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 серпня 2022 року у справі № 308/3598/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 120000 (сто двадцять тисяч). Незважаючи на це, заявник вказує на те, що кошти позичальник не повернув. Водночас з інформації з реєстру речових прав від 04.10.2021 та 09.02.2022 вбачається, що ОСОБА_2 здійснив відчуження нерухомого майна. З огляду на це, з метою повернення боргу, заявник бажає звернути стягнення на корпоративні права ОСОБА_2 у ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», задля компенсації частини заборгованості. Однак, як зазначає заявник, ОСОБА_2 вчиняє дії щодо відчуження належних йому корпоративних прав у ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ». Так відповідно до копії акту від 09 серпня 2022 року приймання-передачі частки в статутному капіталі ТзОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» за договором міни від 09 серпня 2022 року ОСОБА_2 передав, а ТОВ «Тренд Груп ЛТД» прийняло частку у статутному капіталі ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ». Згідно з даними інформаційної системи Contragent Ліга-Закон 29 серпня 2022 року ОСОБА_2 було виведено з переліку засновників ТОВ «ЦЕНТР-СД-Маркет», натомість було включено ТОВ «Тренд Груп ЛТД».

Заявник вважає, що реєстрація зміни засновника та відчуження корпоративних прав ОСОБА_2 відбулися протиправно та незаконно, оскільки станом на момент укладення акту та проведення реєстраційних змін на корпоративні права ОСОБА_2 було накладено арешт згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2022 року у справі № 308/858/22.

На думку заявника, сукупність наведених обставин свідчить про те, що Відповідачі можуть вчиняти дії спрямовані на подальше відчуження корпоративних прав, а саме частки 25%, яка була відчужена ОСОБА_2 на користь ТОВ «Тренд Груп ЛТД» у ТОВ «ЦЕНТР-СД- МАРКЕТ».

При цьому, заявник вважає за недоцільне вживати в даній справі зустрічне забезпечення, оскільки обрані заходи забезпечення жодним чином не можуть спричинити збитки Відповідачам.

У відповідності до п. 3 ст. 139 ГПК України зазначено, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору міни, визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» від 09.08.2022 та скасування відповідних реєстраційних дій.

Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У даному випадку суд не вбачає необхідності здійснення виклику учасників справи для з`ясування додаткових обставин, з огляду на вказані заявником підстави та спосіб забезпечення позову, а також зважаючи на процесуально стислі строки розгляду заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з такого.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначено у статті 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункти 1, 2, 4 частини 1);

Вирішуючи питання щодо наявності підстав вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує, зокрема, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.03.2020 у справі № 910/7338/19, згідно якого невжиття наведених позивачем у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі (у разі задоволення позову), ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи відповідач здійснить розпорядження своїм майном або частиною майна у будь-який спосіб, зокрема відчужить своє майно (частину майна) на користь інших осіб (у тому числі шляхом продажу, дарування, передачі в управління або оренду, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, найм, передачі в іпотеку та/або заставу, будь-якого іншого обтяження), то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки у цьому випадку ОСОБА_1 звернувся до суду з немайновими вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У цій справі господарський суд звертається до правової позиції Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №902/1051/19.

Суд враховує, що позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані на визнання недійсним договору відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» та скасування відповідних реєстраційних дій, у зв`язку з чим вчинення в подальшому будь-яких правочинів щодо відчуження спірної частки статутного капіталу знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову заявника та викличе необхідність подальшого звернення його до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

З огляду на наведене, господарський суд доходить висновку про те, що обраний заявником захід забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо частки - 25%, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Тренд Груп ЛТД» () у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ - 33064176) є обґрунтованим та адекватним в контексті позовних вимог, які будуть заявлені у даній справі.

Наведене, з урахуванням приписів ст. ст. 136, 137 ГПК України, дозволяє суду дійти висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог заяви у названій частині.

Щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку - 25%, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Тренд Груп ЛТД» () у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-СД- МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ-33064176), суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

У частині 9 статті 137 ГПК України закріплено, що суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина 10 статті 137 ГПК України).

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову за вимогами немайнового характеру у спорах, що виникають з корпоративних відносин, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та їх співмірності;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом обраного позивачем способу забезпечення позову;

- заборони забезпечення позову таким способом, який суперечить частині 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України та порушують прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову в цій частині, суд звертається до правової позиції з даного питання, яка викладена в постанові Верховного суду від 29.03.2021 у справі №910/16800/20, згідно з якою судом зазначено, що вжиття судом такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу.

Положення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачають вчинення такої реєстраційної дії як накладення/зняття арешту корпоративних прав (абзац 5 пункту 2 частини 1 статті 25).

При цьому, як зазначила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/8876/16, вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. До таких, зокрема належить: визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві; стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Тобто, такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на майно у корпоративному спорі може узгоджуватися, зокрема, з такою вимогою майнового характеру як стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову.

Оскільки позовні вимоги, заявлені в цій справі, є вимогами немайнового характеру, то такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно не може вважатися співмірним з предметом спору в цій справі.

Таким чином, з огляду на обставини справи, суд враховує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, суд дійшов висновку про те, що в контексті спірних правовідносин накладення арешту на частку - 25%, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Тренд Груп ЛТД» () у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-СД- МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ-33064176) не є відповідним, співмірним та адекватним заходом забезпечення, а відтак, у задоволенні вимог заявника в цій частині слід відмовити.

Частиною 6 ст.140 ГПК України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд зауважує, що відповідно до частини третьої ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів. За правилам статті 145 ГПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Керуючись 2, 4, 5, 7, 13, 14, 15, 74, 86, 136-140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 19.09.2022 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволити частково.

2. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо частки - 25%, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Тренд Груп ЛТД» () у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ - 33064176).

3. У решті вимог заяви відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю Тренд Груп ЛТД, (88000, вул. Набережна Незалежності, буд. 1, кв. 2, м. Ужгород Закарпатської область, ).

Ця ухвала набирає законної сили з 21.09.2022, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 21.09.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 21.09.2022.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Р.М. Лучко