РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2022Справа № 910/80/22

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галич Сервіс Автотранс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Петрол»

про стягнення 78 094,12 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галич Сервіс Автотранс» (надалі ТОВ «Галич Сервіс Автотранс») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Петрол» (надалі ТОВ «Роял Петрол») про стягнення 78 094,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконано зобов`язання з поставки товару за договором постачання нафтопродуктів №393 від 10.02.2020, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 66 420,00 грн., штрафу у розмірі 87,85 грн., 3% річних у розмірі 3 097,79 грн. та інфляційних у розмірі 8 488,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Зазначена ухвала направлена на адресу місцезнаходження ТОВ «Роял Петрол» поштовим відправлення за №364, проте відправлення повернулось до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вказаний лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 11.01.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

10.02.2020 між ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» (покупець) та ТОВ «Роял Петрол» (постачальник) був укладений договір постачання нафтопродуктів №393 (надалі «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у відповідності з замовленням передавати у власність покупця наступні нафтопродукти, даті по тексту «Товар»: бензин, А-92, бензин А-95, дизельне паливо.

Згідно з п. 3.1 Договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона була надіслана постачальнику письмово (факсом або електронною поштою). У разі вивезення товару транспортними засобами покупця в заявці також зазначається графік подачі транспортних засобів в рамках строку поставки, передбаченому п. 3.6 даного договору. В разі вивезення товару транспортними засобами постачальника у заявці вказується пункт розвантаження транспортного засобу. Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною), які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

У випадку поставки товару за цим договором на умовах 100% передоплати, покупець зобов`язаний прийняти у своє розпорядження товар у строк не пізніше ніж через 3 (три) робочі дні з дати зарахування грошових коштів на банківському рахунку постачальника, а у випадку порушення покупцем цього строку з будь-яких причин, постачальник має право повернути грошові кошти покупцю, отримані за такий товар, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати порушення вищезазначеного строку, якщо інше сторони не обумовлять у відповідній додатковій угоді до цього договору (п. 3.6 Договору).

Відповідно до п. 3.7 Договору перехід права власності на товар відбувається в момент передачі. Моментом передачі товару вважається дата фактичного переходу товару, що підтверджується підписанням накладних на отримання товару покупцем.

На виконання умов Договору, позивачем пред`явлено відповідачу заявку на поставку пального від 04.06.2020, а саме: дизельного палива ДП-Л-Євро-5-ВО в кількості 7 000,00 літрів за ціною 15,06 грн. з ПДВ за одиницю, з датою поставки 05.06.2020.

В свою чергу, відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату №550 від 05.06.2020 на дизельне паливо ДП-Л-Євро-5-ВО в кількості 7 000,00 літрів на загальну суму 105 420,00 грн., яка повністю сплачена позивачем відповідачу відповідно до платіжного доручення №849 від 05.06.2020.

ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» звернулось до ТОВ «Роял Петрол» з листом №07/02-01 від 02.07.2020, в якому звернуло увагу на прострочення виконання зобов`язання з поставки товару на підставі Договору та просило повернути суму попередньої оплати у розмірі 105 420,00 грн.

Листами б/н від 21.08.2020 та б/н б/д ТОВ «Роял Петрол» повідомило ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» про те, що гарантує повернення грошових коштів, отриманих в якості попередньої оплати за товар на підставі Договору.

Відповідно до платіжних доручень №5981 від 23.09.2020, №6011 від 30.09.2020, №6066 від 15.10.2020, №6090 від 19.11.2020 та №6193 від 25.11.2020 відповідач повернув позивачу 39 000,00 грн., сплачених ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» в якості попередньої оплати за товар на підставі Договору.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання з передачі товару за Договором, у зв`язку з чим позивач просить повернути на його користь суму передоплати у розмірі 66 420,00 грн.

Укладений сторонами договір є договором купівлі-продажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи (платіжне доручення №849 від 05.06.2020) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача передоплати за товар у загальному розмірі 105 420,00 грн. на підставі Договору.

Позивач звернувся до відповідача з листом №07/02-01 від 02.07.2020, в якому просив повернути суму передоплати у розмірі 105 420,00 грн., оскільки товар не був переданий відповідачем позивачу у визначений Договором строк.

В свою чергу, відповідачем повернуто позивачу 39 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5981 від 23.09.2020, №6011 від 30.09.2020, №6066 від 15.10.2020, №6090 від 19.11.2020 та №6193 від 25.11.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно частини 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту передання позивачу товару у встановлений Договором строк на суму 105 420,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, у відповідача (постачальника) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, частини першої статті 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.09.2019 у справі №918/631/19.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 66 420,00 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» про стягнення з ТОВ «Роял Петрол» передоплати у розмірі 66 420,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 87,85 грн., 3% річних у розмірі 3 097,79 грн. та інфляційних у розмірі 8 488,48 грн., які розраховані за період з 12.06.2020 до 31.12.2021.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку з повернення грошових коштів не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно із п. 6.3 Договору у випадку умисного порушення строків поставки товару, постачальник на вимогу покупця сплачує штраф у розмірі 0,1% від вартості товару, поставку якого прострочено.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком та вважає за можливе стягнути з відповідача штраф у розмірі 87,85 грн., 3% річних у розмірі 3 097,79 грн. та інфляційні у розмірі 8 488,48 грн., які розраховані за період з 12.06.2020 до 31.12.2021.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Роял Петрол» на користь ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» суми попередньої оплати у розмірі 66 420,00 грн., штрафу у розмірі 87,85 грн., 3% річних у розмірі 3 097,79 грн. та інфляційних у розмірі 8 488,48 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Галич Сервіс Автотранс» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Петрол» (02192, місто Київ, Дарницький бульвар, будинок 8В, офіс 181; ідентифікаційний код 43048983) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галич Сервіс Автотранс» (80100, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Львівська, будинок 46; ідентифікаційний код 38350341) суму попередньої оплати у розмірі 66 420 (шістдесят шість тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп., штраф у розмірі 87 (вісімдесят сім) грн. 85 коп., 3% річних у розмірі 3 097 (три тисячі дев`яносто сім) грн. 79 коп., інфляційні у розмірі 8 488 (вісім тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий