ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р. Справа №914/343/22

Західний апеляційний господарський суд, у складі колегії:

Головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Яремко О.А.,

явка представників сторін:

від позивача не з`явилися

від відповідача не з`явилися

розглянув апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фазенда» за № 19 від 05.07.2022

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 суддя: Яворський Б.І. м. Львів, повний текст рішення складено 23.06.2022

за позовом ОСОБА_1 , с. Стадники, Яворівського району Львівської області,

до відповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фазенда»,

м. Новояворівськ, Яворівського району Львівської області,

про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ та визнання частково недійсною нової редакції статуту ОСББ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

08.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Львівської області з позовними вимогами до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фазенда» (надалі ОСББ «Фазенда») про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Фазенда», оформлених протоколом №2 від 09.09.2017, яким затверджено нову редакції статуту ОСББ «Фазенда» та уповноважено голову зареєструвати статут ОСББ.

Порушене право обгрунтовує тим, що її неповідомленно про проведення зборів, а звідси позбавлено її права на участь в загальних зборах як співвласника ОСББ та на ознайомлення з документами порядку денного зборів, відповідно і не повідомлено її про прийняті рішення.

Одночасно просить визнати недійсним абзац 3 пункту 8 розділу III - «Статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування» нової редакції статуту ОСББ «Фазенда», який затверджений рішенням загальних зборів ОСББ оформлених протоколом № 2 від 09.09.2017 щодо зміни необхідної кількості голосів для прийняття рішення для визначення переліку та розмірів внесків і платежів, користування, розпорядження майном співвласників ОСББ з підстав невідповідності вимогам ч.14 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

За змістом цього закону рішення про визначення цих питань вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як дві третини загальної кількості всіх співвласників ОСББ, а не більшість голосів, як зазначено в новій редакції статуту.

Строк звернення до суду вважає нею не пропущено, оскільки про порушення свого права дізналася під час розгляду цивільної справи за 944/4103/21 (08.09.2021 відкрито провадження за позовною заявою ОСББ), де представником ОСББ подано до суду копію рішення загальних зборів та статут ОСББ «Фазенда».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Фазенда», оформлене протоколом загальних зборів від 09.09.2017.

Визнано недійсним абз.3 п.8 розділу ІІІ «Статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування» статуту ОСББ «Фазенда», який затверджений протоколом загальних зборів ОСББ «Фазенда» від 09.09.2017. Стягнуто з ОСББ «Фазенда» судовий збір.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідач не дотримався порядку повідомлення співвласників про проведення зборів та відповідно порушив право позивача взяти участь у загальних зборах ОСББ «Фазенда», які відбулись 09.09.2017, оформлені протоколом № 2 від 09.09.2017.

Щодо визнання недійсним абз.3 п.8 розділу ІІІ«Статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування» статуту ОСББ «Фазенда», в новій редакції, що затверджена рішенням загальних зборів від 09.09.2017, щодо зміни порядку голосування прийняття цих рішень, то вона, в цій частині, не відповідає вимогам ч. 14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що:

1)судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відсутність кворому для прийняття оспорюваного рішення на загальних зборах ОСББ, оформлених протоколом №2 від 09.09.2017 року, оскільки за змістом ч.14 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», де рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном тощо вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів, що і мало місце в їх випадку.

2)суд першої інстанції не навів мотивів задоволення позовної вимоги про визнання недійсним абз.3 п.8 розділу ІІІ статуту ОСББ «Фазенда», який затверджений протоколом загальних зборів від 09.09.2017;

3)помилковим є висновок місцевого господарського суду про те, що позовна давність позивачем не пропущена.

Узагальнені заперечення позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач погоджується з висновками місцевого господарського суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені в оскаржуваному рішенні.

У судове засідання 13.09.2022 представники сторін не з`явилися, а тому враховуючи строки розгляду апеляційної скарги визначені ч. 1 ст. 273 ГПК України суд розглядає справу за їх відсутності.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в справі доказами.

У судових засіданнях за участі представників: відповідач підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задоволити та скасувати рішення місцевого господарського суду; позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення та рішення місцевого господарського суду - без змін.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача на судових засіданнях за їх участі, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2016 за №60370127 (а.с. 49) та від 01.06.2016 за №60373874 (а.с. 50), позивачу - ОСОБА_1 на праві приватної власності належать нежитлові приміщення, розташовані в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 496 кв.м., а саме приміщення магазину з XXXVI по ХL, площею 248,8 кв.м., та приміщення магазину з ХLІ по ХLVІ, площею 247,2 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Так, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частинами 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється у письмовій формі і вручається кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Окрім того, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку. Повідомлення про проведення зборів співвласників має містити інформацію про ініціатора проведення таких зборів, дату, місце та час їх проведення, порядок денний. До повідомлення про проведення зборів співвласників можуть додаватися додаткові матеріали або інформація, що будуть розглядатися на зборах (ч. 5 ст. 10 вказаного Закону).

Порядок проведення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку регулюється частинами 6-12 ст.6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (ч.7). Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 8). Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників (ч. 9). Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах (ч. 13 ст. 10 Закону).

Судами встановлено, що предметом позову є вимога про визнання недійним рішення загальних зборів ОСББ «Фазенда», оформлене протоколом № 2 від 09.09.2017 на яких приймалося рішення про затвердження нової редакції статуту ОСББ «Фазенда» та уповноваження проведення державної реєстрації нової редакції статуту посадову особу ОСББ, та наступна вимога - про визнання недійсним абз.3 п.8 розділу ІІІ статуту ОСББ «Фазенда», який затверджений протоколом загальних зборів № 2 від 09.09.2017 в частині щодо зміни порядку голосування при прийнятті рішень про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд.

Згідно протоколу загальних зборів №1 співвласників житлових та нежитлових приміщень ОСББ «Фазенда» від 05.09.2017 житлові будинки №16 та №18по вул. Вербицького у місті Новояворівську Львівськоїобласті взято в управління ОСББ (на баланс). У протоколі зазначено, що загальна площа будинків складає 10 355 кв.м.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 Цивільного кодексу України.

Під порушенням розуміється такий стан суб`єктивного права, за яким воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Порушене право позивач обгрунтовує тим, що її неповідомленно про проведення зборів, позбавлено права на участь в загальних зборах як співвласника ОСББ та на ознайомлення з документами порядку денного зборів, відповідно і не повідомлено її про прийняті рішення на зборах.

Щодо ефективності (належного) способу захисту порушеного права позивача як члена ОСББ, за вимогою про визнання недійсним рішення зборів ОСББ «Фазенда», оформлених пртоколом від 09.09.2017 року, на якому затверджено нову редакцію статуту та зобв`язано посадову особу ОСББ здійснити державну реєстрацію цих змін статуту, апеляційний суд зазначає наступне.

Звідси апеляційним судом встановлено, що позовна вимога про визнання недійсним рішення зборів ОСББ «Фазенда», оформлених пртоколом від 09.09.2017 року,не відповідає належним та ефективним способам захисту, оскільки її задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, судове рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ, оформлених протоколом №2 від 09.09.2017 про затвердження статуту в новій редакції та уповноваження на здійснення реєстрації статуту ОСББ не є підставою для вчинення реєстраційних дій, а відповідна позовна вимога не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах.

Обрання позивачем неналежного(неефективного) способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).

З цих підстав судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та відповідно відмові в позові за цією позовною вимогою з вищезазначеної підстави.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом помилково зазначено про недотримання кворому при прийнятті рішення загальними зборами ОСББ 09.09.2017.

Судами встановлено, що на загальних зборах ОСББ «Фазенда» 09.09.2017 року, присутніми були власники, що володіють 53,7%, пропорційно до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

За змістом ч.14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу в користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів.

Оскільки в редакції статуту ОСББ «Фазенда» (затвердженого рішенням установчих зборів від 10.05.2017) до прийняття нової редакції не було передбачено прийняття таких рішень, - то порядок голосування з цих питань передбачено більшістю голосів, що відповідає вищенаведеній нормі матеріального права.

Окрім того, з врахуванням принципу диспозитивності позову, в позовній заяві позивач не зазначала про недотримання кворому на загальних зборах ОСББ при прийнятті рішення від 09.09.2017 року, яке просить визнати недійсним з підстав лише неповідомлення її про проведення зборів.

А тому задоволення позову судом першої інстанції в цій частині і з цих підстав(недотримання кворуму на загальних зборах 09.09.2017 ОСББ «Фазенда» та не повідомлення позивача про проведення зборів апеляційним судом визнається помилковим, відповідно, доводи апеляційній скарзі в цій частині є обгрунтованими.

Судами встановлено, що на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку «Фазенда» 09 вересня 2017 року, за результатами яких складено протокол №2 від 09.09.2017, прийнято рішення про затвердження нової редакції статуту ОСББ «Фазенда» та уповноважено посадову особу ОСББ здійснити державну реєстрацію цих змін.

Позивач просить визнати недійсними зміни порядку голосування прийняття рішень ОСББ, а саме: абзац 3 пункту 8 розділу III - «Статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування». У абз.3 п.8 розділу ІІІ статуту ОСББ «Фазенда» (нова редакція) зазначено, що рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість голосів, що не відповідає законодавчо визначеному порядку, як зазначалося вище, і що законодавчо встановлено з цих питань прийняття рішень кваліфікованою кількістю голосів -дві третіх.

При вирішенні цих вимог, суд першої інстанції зазначав, що право позивача порушено та підлягає захисту, проте не заначив, яке саме суб`єктивне право позивача чи інтерес порушено. Позивач звертаючись з другою позовною вимогою теж не зазначила, яке право матеріальне чи законний інтерес порушується при цьому.

Згідно із частиною другою статті 4 ГПК юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Апеляційний суд вважає, що оскільки позивач заявив вимогу про скасування пункту нової редакції статуту ОСББ щодо зміни кількості голосів, які законодавчо визначені як дві третіх голосів при прийнятті рішень, а не більшості голосів, з питань зазначених у вищенаведеному законі, тобто пов`язане з відносинами у сфері державної реєстрації юридичних осіб(громадських об`єднань), регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а тому ефективність обраного позивачем способу захисту його порушених прав визначається з урахуванням можливості у разі задоволення позову поновити такі права, у цьому випадку - здійснити державну реєстрацію змін до Статуту ОСББ. Окрім того, законодавством передбачено порядок прийняття та затвердження змін на загальних зборах ОСББ.

За змістом цих позовних вимог вбачається порушення правової визначеності, а звідси порушення не суб`єктивного права, а законного інтересу як члена/членів ОСББ, так і самого ОСББ як юридичної особи. Такий інтерес підлягає судовому захисту, проте позивач не ставить питання про порушення її законного інтересу.

У господарському судочинстві(ст.14 ГПК України) діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів.

Судом першої інстанції і щодо цих позовних вимог не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, яке суб`єктивне право позивача, чи охоронюваний законом інтерес порушені, а тому прийняте рішення підлягає скасуванню в повному обсязі, з прийняттям нового про відмову в позові.

Суд апеляційний зазначає, що встановлення наявності чи відсутності порушень залежить від кожної конкретної справи з урахуванням її фактичних обставин та наданих сторонами доказів, а тому в підтвердження своїх позовних вимог та покликання на постанови Верховного Суду, які прийняті в аналогічних правовідносинах, як стверджує позивач, так апеляційним судом не розцінюються.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що при вирішенні спору по суті, права позивача, які б підлягали захисту не порушені, а тому і не обговорюює дотримання строків позовної давності.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до вимог п.1), п.3) ч.1 ст.277 ГПК України підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСББ ФАЗЕНДА належить задоволити частково, оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 у справі №914/343/22 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

За змістом пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції скасовується, в позові відмовляється, то судовий збір в розмірі 7 443,00 грн. (платіжне доручення за № 180 від 05.07.2022), сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги відшкодовується на його користь з позивача.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ФАЗЕНДА за № 19 від 05.07.2022 задоволити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 у справі №914/343/22 скасувати, прийняти нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Фазенда про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Фазенда», оформлених протоколом №2 від 09.09.2017 та про визнання недійсним абзац 3 пункту 8 розділу III -«Статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування нової редакції статуту ОСББ «Фазенда», затверджений рішенням загальних зборів ОСББ «Фазенда», оформлених протоколом № 2 від 09.09.2017.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фазенда» (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Вербицького, 16/64; ідентифікаційний код юридичної особи 41345499) 7 443,00 грн. у відшкодування судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 15.09.2022