ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" вересня 2022 р. Справа№ 873/47/22

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Руденко М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22

за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до фізичної особи-підприємця Берладян Миколи Миколайовича

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (позивач, банк, клієнт) звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» з позовом до фізичної особи-підприємця Берладян Миколи Миколайовича (відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22 позов задоволено.

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою, у якій просить видати наказ на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2022 у справі №873/47/22 для розгляду вказаної заяви визначено головуючого суддю (суддю - доповідача) Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 прийнято заяву акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22 та призначено до розгляду на 19.07.2022.

18.07.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи буз участі уповноваженого представника АТ «Райффайзен Банк».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 відкладено судове засідання на 13.09.2022.

09.09.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи буз участі уповноваженого представника АТ «Райффайзен Банк».

У судове засідання 13.09.2022 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомленні належним чином. (а.с. 33, 43)

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення), яким визначено порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

Відповідно до п. 5.8 Положення офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Згідно п. 59 Положення до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС суд надсилає документи у справах або на офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.

Як слідує з матеріалів справи, ухвали Північного апеляційного господарського суду були направлені представникам сторін на офіційні електронні адреси та доставлені до скриньки, про що свідчать роздруківки з сервісу направлення електронних листів. ( а.с. 33,41)

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Окрім того, як свідчать матеріали справи, ухвала про прийняття до розгляду заяви від 06.07.2022 оприлюднена на сайті ЄДРСР 08.07.2022. Ухвала про відкладення розгляду справи від 19.07.2022 оприлюднена на сайті ЄДРСР 21.07.2022.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведені положення, колегія суддів зазначає, що відповідач не був позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалами суду , які є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників сторін у судовому засіданні 13.09.2022.

Окрім того, 13.09.2022 через канцелярію суду від представника відповідача, надійшла заява про вступ у справі як представника, в якій останній просив, надати час для ознайомлення з матеріалами справи та відкласти розгляд справи.

Колегія суддів розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, ухвалила наступне.

Згідно з приписами п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші

Крім того, статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки, сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 202 ГПК України) є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду заяви в судовому засіданні 13.09.2022 за відсутності представників сторін. Звертаємо увагу, що розгляд заяви вже відкладався.

У судовому засіданні 13.09.2022 суд, розглянувши заяву акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення, дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається зі змісту рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22, предметом розгляду в зазначеній справі були вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором №011/6307/93412/1 від 26.11.2020 у розмірі 80 275,46 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 70 044,56 грн., у т.ч. прострочена заборгованість за Кредитом - 15 770,97 грн., заборгованість за відсотками - 10 230,90 грн., у т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 8 791,63 грн., а також третейського збору у розмірі 1 202,75 грн.

У пункті 11.4 Договору сторонами погоджено третейське застереження, відповідно до умов якого всі спори, що виникають між сторонами у зв`язку з договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів - всі спори між сторонами, які виникають за договором або у зв`язку з ним (в тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, змін, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно- фінансового бізнесу» (місцезнаходження: вул. Євгена Сверстюка, 11 м. Київ, 02002), або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (місцезнаходження: вул. Є. Сверстюка 15, м. Київ, 02660) (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між сторонами та його розгляду Третейським судом, таки розгляд буде здійснюватись згідно з регламентом відповідного Третейського суду (далі - Регламент). Підписанням договору кожна із сторін засвідчує, що ознайомилася з регламентом та іншою інформацією про третейський суд станом на день укладання договору на сайті.

За усталеною правовою позицією, що неодноразово викладалася Верховним Судом, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених у статті 56 Закону України "Про третейські суди" та у статті 355 ГПК України (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №910/8665/17, від 04.06.2019 у справі №873/8/19, від 27.06.2019 у справі №873/19/19, від 11.07.2019 у справі №910/8692/17, від 13.11.2019 у справі №873/51/19, від 24.12.2019 у справі №870/45/19).

Так, в матеріалах справи відсутні докази оскарження та скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22 компетентним судом; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору за подання заяви про видачу наказу відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою рішення третейського суду відповідачем виконано не було, а отже він відповідно є винним у виникненні спору (у зверненні позивача до суду з даною заявою).

Керуючись ст.ст. 129, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22 задовольнити.

2. Видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 11.02.2022 у третейській справі №16/22 наступного змісту:

«Стягнути з фізичної особи-підприємця Берладян Миколи Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, адреса: 01011, м.Київ, вул.Лєскова, буд.9) заборгованість за Кредитним договором №011/6307/93412/1 від 26.11.2020 у сумі 80275 (вісімдесят тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 46 копійок.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Берладян Миколи Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, адреса: 01011, м.Київ, вул.Лєскова,буд.9) третейський збір у сумі 1202 (одна тисяча двісті дві) гривень 75 копійок.».

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Берладян Миколи Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, адреса: 01011, м.Київ, вул.Лєскова,буд.9) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду в сумі 1240,50 грн.

4. Матеріали третейської справи №16/22 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч. 5, 6 ст. 356 Господарського процесуального кодексу України). Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.А. Руденко