ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 Справа № 914/1546/22

За позовом:Таращанського технічного та економіко-правового фахового коледжу, Київська обл., м. Тараща
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ-ЛАЙТ», м. Львів
про:стягнення заборгованості, штрафу, інфляційних втрат, 3% річних
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Таращанського технічного та економіко-правового фахового коледжу до ТОВ «ПРАЙМ-ЛАЙТ» про стягнення заборгованості, штрафу, інфляційних втрат, 3% річних.

Ухвалою від 14.07.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позовна заява обґрунтована тим, що 01.04.2021 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено Договір №19 на закупівлю бензину, за умовами якого відповідач зобов`язується у 2021 році поставити позивачеві товар за ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти: бензин А-92 (талони) об`ємом 1000 л та дизельне паливо (талони) об`ємом 2000 л на загальну суму 75360,00 грн., а позивач зобов`язується прийняти і оплатити вказаний товар. На виконання умов договору відповідачем було виконано зобов`язання щодо поставки дизельного палива об`ємом 2000 л.

У позовній заяві вказано, що згідно акту приймання-передачі відповідач передав, а позивач прийняв талони на бензин у кількості 80 шт., а саме: 60 шт. по 10 л бензин А-92 та 20 шт. по 20 л бензин А-92.

Як стверджує позивач, свої зобов`язання за договором він виконав належним чином та оплатив вартість 1000 л бензину А-92 у сумі 25440,00 грн. Однак, відповідач не виконав умови договору в частині поставки бензину А-92 в об`ємі 660 л на суму 16790,40 грн.

Зважаючи на те, що в досудовому порядку врегулювати спір не вдалося, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення 16790,40 грн. основної заборгованості, 2968,77 грн. інфляційних втрат, 438,84 грн. 3% річних, 1482,58 грн. штрафу.

Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву. Ухвалу про відкриття провадження у даній справі отримав 19.07.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

01.04.2021 між позивачем (замовник) та відповідачем (постачальник) укладено Договір №19 (надалі Договір), згідно із яким постачальник зобов`язується у 2021 році поставити замовникові товар за ДК 021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин А-92 по талонах, дизельне паливо по талонах, зазначений у пункті 1.2 цього договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах цього договору (п. 1.1. Договору).

13.04.2021 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1, якою внесено зміни до Договору в частині зазначення найменування замовника, а саме найменування: «Таращанський державний технічний та економіко-правовий коледж» у преамбулі та тексті Договору замінено на: «Таращанський технічний та економіко-правовий фаховий коледж».

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару перелічені нижче в цьому пункті: Бензин А-92 1000,00 л, Дизельне паливо 2000,00 л.

Згідно із п. 3.1. Договору ціна цього договору становить 75360,00 (сімдесят п`ять тисяч триста шістдесят грн. 00 коп.) грн., у тому числі ПДВ: 12560,00 грн.

Ціна за одиницю товару складає: Бензин А-92 25,44 грн. за 1 літр з ПДВ; Дизельне пальне 24,96 грн. за 1 літр з ПДВ (п. 3.2. Договору).

Сторони погодили Специфікацію до Договору, у якій передбачили, що загальна вартість товару становить 75360,00 грн. та складається із 25440,00 грн. з ПДВ вартості бензину А-92 по талонах у кількості 1000,00 л, а також 49920,00 грн. з ПДВ вартості дизельного палива по талонах у кількості 2000,00 л.

Як передбачено у п. 4.1. Договору постачальник зобов`язаний в строк до 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання від замовника заявки передати замовнику однією партією указані в заявці талони на отримання товару на АЗС постачальника в асортименті та кількості, вказаних в заявці замовника.

На виконання умов Договору відповідач передав, а позивач прийняв товар у вигляді талонів на бензин А-92 вартістю 25440,00 грн. з ПДВ у загальній кількості 80 шт., а саме 60 шт. по 10 л; 20 шт. по 20 л, що підтверджується Актом приймання-передачі талонів на пальне від 14.05.2021 та видатковою накладною №193 від 14.05.2021.

Пунктами 4.2., 4.3. Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом: оплати, після отримання замовником товару зі складу постачальника при наявності: видаткової накладної. Форма розрахунків: безготівкова (платіжне доручення).

Вартість отриманих талонів на бензин А-92 позивачем сплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №196 від 18.05.2021.

У розділі 5 Договору сторони, зокрема передбачили, що місце поставки товарів: на АЗС постачальника чи його партнерів у м. Тараща Київської області (п. 5.3.).

Постачальник надає товар замовнику в талонах та забезпечує наявність пального на автозаправних станціях (п. 5.5.).

У п. 7.2. Договору сторони передбачили, що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань протягом дії цього договору винна сторона сплачує штраф у розмірі подвійної ставки НБУ.

Як стверджує позивач, протягом строку дії Договору відповідач виконав свої зобов`язання щодо поставки дизельного палива об`ємом 2000 л. Однак, в порушення умов Договору ним не було поставлено бензин А-92 в об`ємі 660 л на суму 16790,40 грн., які були оплачені. Позивачем було використано лише частину талонів на пальне та отримано бензин А-92 у кількості 340 л на суму 8649,60 грн.

В подальшому, отримати пальне на визначених АЗС за наданими талонами позивач не зміг.

На підтвердження неможливості скористатися талонами позивачем надано складені ним Акти про встановлення факту відмови у відпуску пального від 11.08.2021, від 27.08.2021, від 21.09.2021, від 25.10.2021, від 26.01.2022, від 01.02.2022.

Позивачем також складено Акт інвентаризації залишків талонів на бензин А-92 за Договором від 30.04.2022, згідно із яким станом на 01.05.2022 залишок неотоварених талонів становить 40 шт. по 10 л та 13 шт. по 20 л. Об`єм палива, а саме бензину А-92 становить 660 л на суму 16790,40 грн.

Позивач неодноразово направляв на адресу відповідача претензії із вимогою виконати умови Договору щодо поставки бензину А-92 у повному обсязі, які залишились без належного реагування.

У зв`язку із тим, що відповідач не здійснює відпуск пального згідно умов Договору, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) укладено Договір №19 від 01.04.2021, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Із суті правовідносин, що виникли між сторонами, та виходячи з обставин справи, зокрема здійснення позивачем оплати вартості товару, а саме бензину А-92 у повному розмірі (який зазначений у Договорі, Специфікації до вказаного договору та видатковій накладній), суд зазначає, що фактично позивачем придбано товар на умовах переоплати, а тому до правовідносин застосовуються положення ст. 693 ЦК України.

Положеннями ч. 1-2 ст. 693 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу (ч. 1). Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2).

Згідно із п. 3.1. Договору ціна цього договору становить 75360,00 (сімдесят п`ять тисяч триста шістдесят грн. 00 коп.) грн., у тому числі ПДВ: 12560,00 грн.

Ціна за одиницю товару складає: Бензин А-92 25,44 грн. за 1 літр з ПДВ; Дизельне пальне 24,96 грн. за 1 літр з ПДВ (п. 3.2. Договору).

Пунктами 4.2., 4.3. Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом: оплати, після отримання замовником товару зі складу постачальника при наявності: видаткової накладної. Форма розрахунків: безготівкова (платіжне доручення).

На виконання умов договору відповідач передав, а позивач прийняв товар в обумовленій договором кількості у вигляді талонів на пальне, що підтверджується Актом приймання-передачі талонів на пальне від 14.05.2021 та видатковою накладною №193 від 14.05.2021.

Вартість отриманих талонів на бензин А-92 позивачем сплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №196 від 18.05.2021.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

У п. 5.5. Договору передбачено, що постачальник надає товар замовнику в талонах та забезпечує наявність пального на автозаправних станціях.

Згідно із п. 3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України затв. наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 №281/171/578/155, талон спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Так, п. 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами затв. постановою КМУ від 20.12.1997 №1442 передбачено, що розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Судом встановлено, що відповідач передав, а позивач прийняв товар у вигляді талонів на бензин А-92 вартістю 25440,00 грн. з ПДВ у загальній кількості 80 шт., а саме 60 шт. по 10 л; 20 шт. по 20 л.

Як стверджує позивач, протягом строку дії Договору відповідач виконав свої зобов`язання щодо поставки дизельного палива об`ємом 2000 л. Що стосується бензину А-92, то позивач зміг скористатися лише частиною відповідними талонами на пальне та отримати бензин А-92 у кількості 340 л на суму 8649,60 грн.

Таким чином, спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що позивач не зміг скористатися талонами на пальне на суму 16790,40 грн. (25440,00 - 8649,60).

Неможливість скористатися талонами на вказану суму підтверджується наявними в матеріалах справи Актами про встановлення факту відмови у відпуску пального від 11.08.2021, від 27.08.2021, від 21.09.2021, від 25.10.2021, від 26.01.2022, від 01.02.2022; Актом інвентаризації залишків талонів на бензин А-92 за Договором від 30.04.2022, а також відповідними претензіями позивача, направленими на адресу відповідача.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Враховуючи суть правовідносин між сторонами, відповідач повинен був передати позивачу обумовлений Договором товар після пред`явлення йому на визначених АЗС талонів на пальне, а саме 11.08.2021, від 27.08.2021, від 21.09.2021, від 25.10.2021, від 26.01.2022, від 01.02.2022.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, відповідно до ст. 669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Положеннями ч. 1 ст. 670 ЦК України визначено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Зважаючи на те, що доказів повного чи часткового виконання свого обов`язку щодо передачі позивачу оплаченого ним товару (бензину А-92) у строки визначені Договором відповідач до суду не подав, хоча мав таку можливість, суд доходить висновку, що позивач має право вимагати, а відповідач зобов`язаний повернути йому вартість оплаченого, але не переданого товару.

Таким чином, позовна вимога про стягнення із відповідача 16790,40 грн. вартості оплаченого бензину А-92 є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та штрафу, то суд зазначає наступне.

Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач здійснює нарахування інфляційних втрат, 3% річних за період з 11.08.2021 по 24.06.2022, а також штрафу за період з 11.08.2021 по 11.02.2022 на суму 16790,40 грн.

Суд зазначає, що позивачем неправильно визначено 11.08.2022 як дату виникнення прострочення за усіма неотовареними талонами, оскільки згідно Акту про встановлення факту відмови у відпуску пального від 11.08.2021 позивач не зміг скористатися виключно талоном на бензин А-92 за № об`ємом 20 л вартістю 508,80 грн.

В свою чергу, неможливість скористатися талонами на бензин А-92 на загальну суму 16790,40 грн. (включно з талоном №) встановлена Актом від 27.08.2021, а також іншими Актами, складеними після нього.

При цьому, слід враховувати, що прострочення відповідача виникає з наступного дня, що йде за днем факту встановлення неможливості отоварити відповідні талони на пальне.

Зважаючи на викладене вище, нарахування інфляційних втрат та 3% річних за талоном № є можливим за період з 12.08.2021 24.06.2022, а за усіма іншими неотовареними талонами за період з 28.08.2021 24.06.2022.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми інфляційних втрат судом встановлено, що хоча така сума обрахована неправильно, однак підлягає задоволенню у повному обсязі 2968,77 грн., оскільки правильно визначена сума є більшою від заявленої до стягнення.

Така ситуація зумовлена тим, що індекс інфляції за серпень 2021 становив 99,80, а тому нарахування інфляції на більшу суму заборгованості призводить до отримання більшої суми від`ємного інфляційного збільшення за цей місяць.

В свою чергу, сума 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 416,06 грн.

Що стосується вимоги про стягнення штрафу, то ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 7.2. Договору за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань протягом дії цього договору винна сторона сплачує штраф у розмірі подвійної ставки НБУ.

Аналіз вказаного пункту Договору, а також способу обрахунку суми відповідної штрафної санкції, дає підстави для висновку, що заявлена до стягнення сума штрафу за своєю суттю є пенею.

Суд зазначає, що нарахування пені за період з 11.08.2021 по 11.02.2022 є помилковим. З урахуванням викладених вище висновків, приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, а також способу обрахунку позивача, нарахування пені за талоном № є можливим за період з 12.08.2021 11.02.2022, а за усіма іншими неотовареними талонами за період з 28.08.2021 11.02.2022.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення відповідної позовної вимоги у розмірі 1361,06 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2464,38 грн.

Керуючись ст. 4, 74, 76-80, 123, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ-ЛАЙТ» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд. 84/1 Б; ) на користь Таращанського технічного та економіко-правового фахового коледжу (09500, Київська обл., м. Тараща, вул. Богдана Хмельницького, буд. 3; ) 16790,40 грн. основної заборгованості, 2968,77 грн інфляційних втрат, 416,06 грн. 3% річних, 1361,06 грн. пені та 2464,38 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Крупник Р.В.