УХВАЛА

м. Київ

09.09.2022Справа № 910/8815/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши заяву Комунального підприємства Сарненської міської ради «ЕКОСЕРВІС» про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАМЕДАС УКРАЇНА» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Сарненської міської ради «ЕКОСЕРВІС» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАМЕДАС УКРАЇНА» про стягнення заборгованості в розмірі 5 477,09 грн, яка виникла з підстав неналежного виконання зобов`язань за договором про надання послуг вивезення та захоронення твердих побутових відходів № 143-Т/19 від 10.10.2019.

Розглянувши подану заяву суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Частина перша статті 152 ГПК України визначає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Згідно пункту 8 частини першої цієї статті суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Із наведеними приписами кореспондуються положення пункту 4 частини 3 статті 150 ГПК України, які вказують, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт наявності зобов`язання боржника, перевірити його розмір тощо.

Як стверджує заявник, ним боржникові були надані послуги на загальну суму 12 049,62 грн, які останнім були прийняті та частково оплачені в розмірі 6 572,53 грн, внаслідок чого за боржником обліковується заборгованість розмірі 5 477,09 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на власний розрахунок боргу за надані послуги вивезення та захоронення твердих побутових відходів за Договором у період з листопада 2019 року по квітень 2022 року.

За визначенням, наведеним у статті першій Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За приписами частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом пункту 5.2 договору про надання послуг вивезення та захоронення твердих побутових відходів № 143-Т/19 від 10.10.2019 споживач проводить оплату за отримані послуги на підставі рахунку/акту наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в термін до 5 (п`яти) робочих днів з дня його отримання, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа наступного місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідачем не надано актів наданих послуг, тобто первинних документів бухгалтерської звітності, які фіксують факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви доказами.

Таким чином, за висновками суду заявлена до стягнення сума у розмірі 5 477, 09 грн є необґрунтованою, оскільки з поданих матеріалів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Комунального підприємства Сарненської міської ради «ЕКОСЕРВІС» про видачу судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України

Згідно ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись статтями 152, 153, 154, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству Сарненської міської ради «ЕКОСЕРВІС» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАМЕДАС УКРАЇНА» про стягнення заборгованості в розмірі 5 477,09 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, що передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова