РІШЕННЯ

30 серпня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/477/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

за участі секретаря судового засідання Крутіної Ю.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Дергуна Ігора Володимировича, с. Білявинці, Бучацький район, Тернопільська область, 48471

до відповідача: Приватного підприємства Білявинці, вул. Студинського, 7, с. Великі Гаї, Тернопільський район, Тернопільська область,47772 (юридична адреса), вул. Медова, 12-А, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46008 (фактична адреса)

про стягнення 1 846 920 грн. заборгованості.

За участі представників:

Позивача: Суп Мар`яни Богданівни, посвідчення № 706 від 01.06.2012 р., ордер серія ТР № 081313 від 23.06.2020 р.

Відповідача: Павловської Надії Тарасівни, трудовий договір б/н від 14.09.2015 р.

Недошитко Олега Івановича, довіреність б/н від 18.05.2022 р., наказ №ОС-2 від 18.05.2022 р.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа № 921/477/20 за позовом Фізичної особи-підприємця Дергуна Ігора Володимировича до Приватного підприємства Білявинці про стягнення 1 846 920 грн. боргу по договору оренди транспортних засобів від 03.07.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань по договору оренди транспортних засобів б/н від 03.07.2017 р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 1 846 920 грн.

Ухвалою суду від 31.07.2020 відкрито провадження у справі № 921/477/20 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 27.08.2020 з подальшим неодноразовим його відкладенням, востаннє на 27.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.10.2020 зупинено провадження у справі № 921/477/20 у зв`язку з призначенням почеркознавчої експертизи, здійснення експертного дослідження доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою від 25.02.2021 задоволено клопотання експерта від 16.11.2020 (вх. № 8430 від 18.11.2020) про надання додаткових матеріалів та про погодження строків проведення експертизи у справі № 921/477/20 у строк понад 90 календарних днів.

Враховуючи факт надіслання 08.07.2021 Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз згідно супровідного листа №308/309/21-22 від 07.07.2021 висновку судового експерта І.Заблоцького № 308/309/21-11 від 07.07.2021 року разом із матеріалами справи № 921/477/20, а також ознайомлення представників сторін із даним висновком експерта, господарський суд поновив провадження у справі № 921/477/20, про що постановив відповідну ухвалу від 17.08.2021.

Крім цього, за час підготовчого провадження сторонами подано у справу:

1. 19.08.2020 відповідача ПП Білявинці через канцелярію суду за вх. № 5583 від 19.08.2020 подав відзив на позов, у якому зазначив, що із позовними вимогами позивача незгоден у повному обсязі і вважає його повністю необґрунтованим та безпідставним.

При цьому у відзиві зазначає наступне:

- про договір № б/н від 03.07.2017 (включно із додатковою угодою від 28.12.2018 та актами приймання передачі транспортних засобів, що є додатками №№1-12 до нього) вперше дізнався із позовної заяви, відповідно не визнає факту його укладення зі сторони ПП Білявинці комерційним директором Гуменюком І.В., посилається на відсутність у нього повноважень на підписання договору;

- зауважує, що відповідач ніколи не приймав від позивача виконання за договором оренди, так само як і сам не проводив виконання за ним;

- посилається на наявність у відносинах позивача та комерційного директора Гуменюк І.В. приватний інтерес ( знаходиться у родинних стосунках по лінії тесть-зять);

- щодо наявності відбитку печатки відповідача на договорі зазначає, що одну із печаток підприємства було закріплено за комерційним директором Гуменюком І.В. для використання ним у службових цілях для скріплення документів, що складаються ним в межах дорученої йому ділянки роботи;

- з огляду на ці обставини, відповідач ставить під сумнів, що договір оренди, додаткові угоди та додатки до нього були підписані комерційним директором Гуменюком І.В. та позивачем у той час, яким датовані вказані документи; Крім цього, ставить під сумнів підозріло незвичний у договорі оренди термін дії договору до 27.06.2019 р., що є серединою тижня неповного календарного місяця;

- також відповідач стверджує, що правовий аналіз договору оренди (включно з додатковими угодами та додатками до них) дозволяє йому зробити висновок, що договір взагалі є неукладеним, так як у ньому відсутні такі істотні умови договору оренди у сфері здійснення господарської діяльності як:

- об`єкт оренди ( склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

- порядок використання амортизаційних відрахувань.

- крім цього, відповідач заперечує проти факту передачі разом із транспортними засобами ключів до них та реєстраційних документів, що робить неможливим як фізично, так і в силу правового регулювання користування ними , що в свою чергу , в силу приписів ч. 6 ст. 762 ЦК України звільняє його як наймача від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

2. Позивачем - фізичною особою-підприємцем Дергуном І.В. 28.08.2020 через канцелярію суду за вх. № 5841 подано у справу відповідь на відзив, у якому підстави заперечення відповідача на позов, викладені ним у відзиві, вважає таким, що підлягають відхиленню судом, з огляду на таке:

- за оренду автомобілів відповідач протягом періоду з 01.07.2017 р. по 31.12.2017 р. та з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. сплачував позивачу відповідні платежі, тобто здійснював конклюдентні дії в сторону позивача, а відтак і визнання договору;

- щодо доводів відповідача про нез`явлення Гуменюка І.В. з березня 2020 року на роботі, позивач зазначає, що вони не мають самостійного правового значення у даній справі, а є трудовими відносинами відповідача та його працівника комерційного директора Гуменюка І.В.;

- в підтвердження факту надання відповідачу послуг з оренди автомобілів, позивач подав Акти надання послуг № 19 від 21.03.2019 р., № 30 від 26.04.2019 р. та реєстр перевезень КАС 32 (карбамідно-аміачної суміші) з 09.03.2019 р. по 21.03.2019 р. автомобілями позивача та товарно-транспортні накладні ( всього по переліку 19), а також повідомив суд про звернення із запитом до ТзОВ Бінфілд агро технолоджіз про надання інформації щодо надання останньому послуг із перевезення вантажів ПП Білявинці ( ) за період з 01.01.2019 по 27.06.2019 р. автомобілями ВОЛЬВО НОМЕР_1 , ВОЛЬВО НОМЕР_2 , ВОЛЬВО НОМЕР_3 , ДАФ НОМЕР_4 , ДАФ НОМЕР_5 ;

3. 30.09.2020 відповідачем через канцелярію суду за вх. № 6785 подано у справу заперечення на відповідь на відзив, в якому категорично заперечив факт існування між сторонами договірних зобов`язань за договором № б/н від 03.07.2020 р., що підписаний від імені ПП Білявинці комерційним директором І.Т. Гуменюком. Натомість стверджує, що між ПП Білявинці та ФОП Дергун І.В. дійсно було укладено договір оренди транспортних засобів від 03.07.2017 р., але за підписом директора Третяка В.В. із строком дії до 31.12.2018 р. Будь-яка додаткова угода до цього договору не укладалася, і саме на підставі цього Договору виникли господарські зобов`язання, в підтвердження чого подав копію Договору оренди б/н від 03.07.2017 р., підписаного зі сторони ПП Білявинці - директором Третяк В.В.

У зазначеному запереченні на відповідь на відзив, відповідач звертає увагу суду на те, що згідно банківських виписок по поточному рахунку позивача, протягом першого півріччя 2019 р., Позивачу надходили оплати у значних розмірах за транспортні послуги ПАП Крок, ФГ Макс Агро, СФГ Мендрик А.О, ТОВ Агро Синтез Поділля, ТОВ Лілак, ТОВ Бокар Агрохім, ТОВ МВ Стеллар, ТОВ Ландгрейн, ТОВ Оскар-Агро, що на його думку може свідчити про те, що транспортні засоби Позивача не могли перебувати у користуванні Відповідача на умовах т.з. договору оренди транспортних засобів б/н від 03.07.2020 р., підписаного комерційним директором Гуменюком І.Т.

Крім цього, у зазначеному запереченні, представник відповідача також зазначає, що ані представник позивача, ані сам позивач не звертався до відповідача про надання інформації щодо певних договірних стосунків між ПП Білявинці та ТОВ Мрія Сервіс, які б підтверджували використання Відповідачем транспортних засобів Позивача, не подано позивачем відомості про те, що він звертався з відповідним запитом до ТОВ Мрія Сервіс.

4.Також представник відповідача 30.09.2020 подав на розгляд суду клопотання про витребування у третіх осіб ПАП Крок, ФГ Макс Агро, СФГ Мендрик А.О., ТОВ Агро Синтез Поділля, ТОВ Лілак, ТОВ Бокар Агрохім, ТОВ МВ Стеллар, ТОВ Ландгрейн, ТОВ Оскар-Агро документів, що підтверджують господарські відносини вид та обсяг операцій та розрахунків, що здійснювалися з ФОП Дергун І.В. в період з 01.01.2019 по 31.07.2019 р; Фінансово-господарські документи, що підтверджують надані Послуги (виконання робіт) ФОП Дергун І.В. за вчиненими правочинами та документи, що посвідчують транспортування вантажів товарно-транспортні накладні; Крім цього, просив зобов`язати позивача ФОП Дергун І.В. надати документи, що підтверджують господарські відносини з названими контрагентами по наданню транспортних послуг за цей період.

Ухвалою суду від 01.10.2020 у даній справі у задоволенні клопотання представника Приватного підприємства Білявинці б/н від 25.09.2020 (вх. № 6787 від 30.09.2020) про витребування доказів відмовлено з підстав, зазначених у відповідній ухвалі.

За результатами підготовчого провадження у матеріалах справи є наявними:

- договір оренди транспортних засобів від 03.07.2017 р., укладений між Приватним підприємцем Дергун І.В. та Приватним підприємством Білявинці, від імені якого цей договір підписав його комерційний директор Гуменюк І.Т. та скріпив відповідною печаткою ПП Білявинці;

- Акт приймання-передачі транспортних засобів до договору від 03.07.2017 р. (1-12) за підписом тих же осіб та відтиском печатки ПП Білявинці від 28.12.2018 р.;

- Додаткова угода про внесення змін до договору оренди транспортних засобів від 03.07.2017 р. за підписом тих же осіб та відтиском печатки ПП Білявинці.

Ухвалою суду від 16.09.2021 закрито підготовче провадження у справі №921/477/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2021.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.10.2021, представник відповідача подав заяву (клопотання) про завершення розгляду справи та відмову у позові у зв`язку з відсутністю предмету спору б/н від 21.10.2021 (вх. № 8570 від 21.10.2021), в якій зазначив, що рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/115/21 відмовлено у задоволенні позову ПП Білявинці до ФОП Дергуна І.В. про визнання недійсним договору оренди транспортних засобів від 03.07.2017, додаткової угоди від 28.12.2018 та актів приймання-передачі автомобіля в кількості 12 штук, які підписані зі сторони ПП Білявинці комерційним директором підприємства Гуменюком І.Т. Повний текст рішення представник відповідача отримав 19.10.2021, що позбавило його можливості подати копію даного рішення до матеріалів справи та звернутися із заявою про завершення розгляду справи та відмову у позові до закриття підготовчого провадження у справі № 921/477/20, а тому просить поновити строк для її подання.

Розглянувши подану відповідачем заяву (клопотання) б/н від 21.10.2021 (вх. № 8570 від 21.10.2021) про завершення розгляду справи та відмову у позові у зв`язку із відсутністю предмету спору, заслухавши представників сторін з цього приводу, суд поновив строк для подання такої заяви (клопотання) та долучив до матеріалів справи копію рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/115/21 від 21.09.2021.

З огляду на зазначені обставини та усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи по суті для надання можливості подати пояснення (заперечення) на подану відповідачем заяву (клопотання), в судовому засіданні оголошено перерву до 11.11.2021 о 11:30 год., про що судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні, яка занесена до протоколу судового засідання від 21.10.2021.

В подальшому розгляд справи відкладався неодноразово, зокрема, до 26.05.2022 до 12:30 год.

Ухвалою суду від 26.05.2022 відкладено розгляд справи по суті на 23.06.2022 року на 12 год. 00 хв. та розпочато розгляд справи по суті спочатку, з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

В подальшому оголошувались перерви в судовому засіданні, востаннє до 30.08.2022 до 10:00 год.

В судове засідання представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

В судове засідання представники відповідача прибули, заперечили проти позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності судом встановлено таке.

03.07.2017 року між Фізичною особою-підприємцем Дергун Ігорем Володимировичем, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_6 , як Орендодавцем, з однієї сторони, та Приватним підприємством Білявинці, в особі комерційного директора Гуменюка Ігоря Тарасовича, як Орендарем, з другої сторони було укладено договір оренди транспортних засобів, згідно п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором Орендодавець зобов`язався передати за плату Орендареві у тимчасове користування транспортні засоби для використання в господарській діяльності підприємства згідно Додатків № до Договору, а Орендар зобов`язався прийняти у тимчасове користування передані Орендодавцем транспортні засоби, що визначені Додатках № до Договору, ключі від транспортних засобів та реєстраційні документи та зобов`язався сплачувати Орендареві орендну плату.

Згідно п.п. 2.2.1 п. 2.1 договору Орендодавець зобов`язався в триденний строк після підписання цього договору передати в тимчасове користування Орендаря зазначені в п. 1.1 договору транспортні засоби. Передача транспортних засобів здійснюється за Актами приймання-передачі транспортних засобів (Додаток № до договору), що є основними документами для проведення розрахунків між сторонами.

У відповідності до п. 3.1 договору за користування визначених у п.1.1 договору транспортними засобами Орендар сплачує Орендодавцю щомісячно орендну плату в розмірі 25000 гривень за кожен транспортний засіб без сплати Податку на додану вартість на підставі Актів приймання-передачі транспортних засобів (Додаток № до договору).

У п. 3.3 договору сторони дійшли згоди, що Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату за користування транспортними засобами протягом дії цього договору щомісячно до 25 числа кожного наступного місяця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок або банківську карту Орендодавця.

Згідно п.5.1 договору визначається, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 27 червня 2019 року.

У відповідності до п. 5.2 договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його невиконання чи неналежне виконання, яке мало місце під час дії цього договору.

Договір оренди транспортних засобів від 03.07.2017 підписаний зі сторони Орендодавця: Фізичною особою підприємцем Дергун Ігорем Володимировичем, а зі сторони Орендаря: комерційним директором ПП Білявинці Гуменюк І.Т. та скріплений відтиском печатки ПП Білявинці.

На виконання вищевказаного договору між сторонами укладено:

- Додаток № 1 від 05.07.2017 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований вантажний сідловий тягач Е, марка DAF, модель - XF- 105.460, 2006 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 від 09.08.2016 р.;

- Додаток № 2 від 05.07.2017 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки MAGYAR, модель - SR34E, тип ЦИСТЕРНА- Е , номер шасі НОМЕР_9 , колір білий, рік випуску 1995, реєстраційний номер НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_11 від 02.11.2016 р.;

- Додаток № 3 від 05.07.2017 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки BODEX, модель - KIS3WA, тип Н/ПР-САМОСКИД-Е, номер шасі НОМЕР_12 , колір зелений, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_13 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_14 від 05.07.2017 р.;

- Додаток № 4 від 08.07.2017 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки POLKON, модель - NW-192, тип Н/ПР-САМОСКИД-Е, номер шасі НОМЕР_15 , колір cиній, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_16 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_17 від 08.07.2017 р.;

- Додаток № 5 від 08.07.2017 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки WEIGHTLIFTER, модель - 3STT, тип Н/ПР-САМОСКИД-Е, номер шасі НОМЕР_18 , колір зелений, рік випуску 2004, реєстраційний номер НОМЕР_19 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_20 від 08.07.2017 р.;

- Додаток № 6 від 08.07.2017 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки WEIGHTLIFTER, модель - 3STD-41099, тип Н/ПР-САМОСКИД-Е, номер шасі НОМЕР_21 , колір синій, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_22 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_23 від 08.07.2017 р.;

- Додаток № 7 від 15.11.2017 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, марка VOLVO, модель - FH 12, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_24 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_25 від 15.11.2017 р.;

- Додаток № 8 від 01.01.2018 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки ADIGE, модель - CY-722-FF3B, тип НАПІВПРИЧІП Н/ПР ЦИСТЕРНА- Е, номер шасі НОМЕР_26 , колір сірий, рік випуску 1987, реєстраційний номер НОМЕР_27 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_28 від 27.12.2017 р.;

- Додаток № 9 від 01.03.2018 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований вантажний сідловий тягач Е, марка VOLVO, модель - FH- 13.480, 2007 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_29 , реєстраційний номер НОМЕР_30 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_31 від 21.02.2018 р.;

- Додаток №10 від 10.03.2018 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки SDC, модель - TRAILERS SDC, тип Н/ПР ЦИСТЕРНА ХАРЧОВА -Е, номер шасі НОМЕР_32 , колір сірий, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_33 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_34 від 10.03.2018 р.;

- Додаток №11 від 01.05.2018 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки General trailers, модель - D-JD-SF3, тип Н/ПР - CАМОСКИД -Е, номер шасі НОМЕР_35 , колір чорний, рік випуску 2002, реєстраційний номер НОМЕР_36 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_37 від 17.04.2018 р.;

- Додаток №12 від 01.05.2018 : Акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування належний Орендодавцеві на праві власності спеціалізований напівпричіп, марки SDC, модель - TP35S, тип Н/ПР - CАМОСКИД -Е, номер шасі НОМЕР_38 , колір червоний, рік випуску 2002, реєстраційний номер НОМЕР_39 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_40 від 28.04.2018 р.

На підставі вказаних Актів приймання-передачі транспортних засобів позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування (оренду) належні позивачу на праві власності транспортні засоби у загальній кількості 12 шт у придатному для використання стані, даний факт засвідчений підписами позивача та повноважного представника відповідача на вказаних Актах приймання-передачі (належним чином засвідчені копії Актів приймання-передачі транспортних засобів знаходяться в матеріалах справи).

28.12.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору оренди транспортних засобів, а саме до п. 3.1 договору в частині розміру орендної плати, виклавши її у наступній редакції: За користування визначених у п. 1 1 договору транспортними засобами Орендар сплачує Орендодавцю щомісячно орендну плату в розмірі 30 782 грн. за кожен транспортний засіб без сплати Податку на додану вартість на підставі Актів приймання-передачі транспортних засобів (Додаток № до договору).

У п. 4 додаткової угоди вказано, що вона набирає чинності з моменту 01 січня 2019 року і діє протягом строку дії договору оренди транспортних засобів від 03 липня 2017 року.

Як вбачається з банківських виписок з рахунків Фізичної особи підприємця Дергуна Ігора Володимировича за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 та з 01.01.2018 по 31.12.2018 відповідач сплачував позивачу орендну плату за користування транспортними засобами шляхом перерахування грошових коштів та банківський рахунок позивача на виконання умов вищевказаного договору оренди (належним чином засвідчені копії банківських виписок знаходяться в матеріалах справи).

Однак, як стверджує позивач, відповідач порушив умови договору оренди транспортних засобів від 03.07.2017 та Додаткової угоди від 28.12.2018 про внесення змін до вказаного договору: починаючи з 01.01.2019 відповідач орендної плати за користування транспортними засобами не сплачував. Станом на 31.05.2019 в користуванні відповідача на умовах оренди перебували 12 належних позивачу транспортних засобів, розмір орендної плати з 01.01.2019 становив 30782 грн. на місяць за кожний транспортний засіб.

Сума заборгованості відповідача по сплаті орендної плати за користування транспортними засобами розрахована позивачем наступним чином:

- січень 2019 12 транспорних засобів х 30782 = 369384 грн;

- лютий 2019 12 транспорних засобів х 30782 = 369384 грн;

- березень 2019 12 транспорних засобів х 30782 = 369384 грн;

- квітень 2019 12 транспорних засобів х 30782 = 369384 грн;

- травень 12 транспорних засобів х 30782 = 369384 грн,

відповідно, загальна сума заборгованості відповідача за оренду транспортних засобів за період з 01.01.2019 по 31.05. 2019 становить 1 846 920 грн.

30.09.2020 відповідачем через канцелярію суду за вх. № 6785 подано у справу заперечення на відповідь на відзив, в якому категорично заперечив факт існування між сторонами договірних зобов`язань за договором № б/н від 03.07.2020 р., що підписаний від імені ПП Білявинці комерційним директором І.Т. Гуменюком. Натомість стверджував, що між ПП Білявинці та ФОП Дергун І.В. дійсно було укладено договір оренди транспортних засобів від 03.07.2017 р., але за підписом директора Третяка В.В. із строком дії до 31.12.2018 р. Будь-яка додаткова угода до цього договору не укладалася, і саме на підставі цього Договору виникли господарські зобов`язання, в підтвердження чого подав копію Договору оренди б/н від 03.07.2017 р., підписаного зі сторони ПП Білявинці - директором Третяк В.В.

22.10.2020 через канцелярію суду за вх. № 7516 та № 7517 представником позивача подано клопотання про витребування доказів та призначення судової експертизи, в якому посилаючись на те, що про існування договору оренди транспортних засобів від 03.07.2017 р., підписаного зі сторони ПП Білявинці його директором Третяк В.В., він дізнався із заперечень на відповідь позивача на відзив, датованих 25.09.2020 р., відповідно, з огляду на те, що на запит адвоката Суп М.Б. щодо надання інформації про підстави використання ПП Білявинці автомобілів, що належать ФОП Дергун І.В., відповідач про існування такого договору не повідомляв, відповідно слід вважати, що такий доказ має лише Відповідач, а його (договору) експертиза на предмет визнання належності підпису зі сторони позивача Дергуну І.В. зможе підтвердити чи спростувати обставини, на підставі чого існують чи не існують між сторонами договірні відносини, а також дійсності правочину.

Ухвалою суду від 27.10.2020 призначено у справі почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи виконано підпис у рядку ФОП Дергун І.В. у договорі про оренду транспортного засобу від 03.07.2017 р. укладений між Фізичною особою-підприємцем Дергуном Ігором Володимировичем та Приватним підприємством Білявинці в особі директора Третяка В.В., Дергуном Ігорем Володимировичем чи іншою особою?

08.07.2021 до суду від Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз згідно супровідного листа №308/309/21-22 від 07.07.2021 надійшов Висновок судового експерта І.Заблоцького № 308/309/21-11 від 07.07.2021 року.

У Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів у справі № 921/477/20 зазначено наступне:

- судово - технічна експертиза реквізитів документів: підпис у рядку ФОП Дергун І.В. у договорі про оренду транспортного засобу від 03.07.2017, укладеному між Фізичною особою-підприємцем Дергуном Ігорем Володимировичем та Приватним підприємством Білявинці виконано рукописним способом, без попередньої підготовки до його виконання та використання технічних засобів відтворення;

- судово-почеркознавча експертиза : підпис у рядку ФОП Дергун І.В. у договорі про оренду транспортного засобу від 03.07.2017, укладеному між Фізичною особою-підприємцем Дергуном Ігорем Володимировичем та Приватним підприємством Білявинці в особі директора Третяка В.В. виконано не Дергуном Ігорем Володимировичем, а іншою особою.

З огляду на викладене, позивач звернувся до Господарського суду з позовом про стягнення з відповідача - Приватного підприємства Білявинці 1 846 920 грн. боргу по договору оренди транспортних засобів від 03.07.2017.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке:

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з абзацом першим частини першої та частиною п`ятою стаття 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частини 6, 7 названої статті ГПК у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Висновок судового експерта І.Заблоцького № 308/309/21-11 від 07.07.2021 року за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи складений без порушення вищезазначених норм закону і є допустимим доказом в розумінні ч. 2 ст. 77 ГПК України.

Однак, відповідно до частини 1 статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Оцінюючи докази, надані сторонами у справі на предмет належності, допустимості, достовірності та вірогідності як в цілому, так і кожного доказу окремо, керуючись при цьому внутрішнім переконанням, суд зазначає таке.

Судом при розгляді доводів позивача надана правова оцінка наявним у матеріалах справи доказам, а саме: умовам договору оренди транспортних засобів від 03.07.2017, Додаткам №№1-12 до договору: Актам приймання-передачі транспортних засобів, Додатковій угоді від 28.12.2018 про внесення змін до договору оренди транспортних засобів, банківським випискам з рахунку позивача за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 та з 01.01.2018 по 31.12.2018, а також, серед іншого, висновку експерта І.Заблоцького № 308/309/21-11 від 07.07.2021 року, з`ясовано норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини між сторонами.

Оцінюючи висновок експерта, складеного за результатом проведення судової почеркознавчої експертизи, як доказу у даній справі, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так за результатом проведення призначеної у даній справі судової почеркознавчої експертизи, було складено експертний висновок № 308/309/21-11 від 07.07.2021 року, зі змісту якого вбачається, що:

-досліджуваний документ - договір про оренду транспортного засобу від 03.07.2017, укладений між Фізичною особою-підприємцем Дергуном Ігорем Володимировичем та Приватним підприємством Білявинці, підписаний директором підприємства Третяк В.В.;

- для порівняльного дослідження надано вільні зразки підписів та почерку Дергуна І.В. у т. 2 матеріалів справи;

- при проведенні експертного дослідження використовувалися наступні інформаційні джерела, зокрема: Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015 № 1350/5, Науково-методичні рекомендації з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз та експертних досліджень (додаток до відомчої Інструкції.

У Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів у справі № 921/477/20 встановлено:

- судово - технічна експертиза реквізитів документів: підпис у рядку ФОП Дергун І.В. у договорі про оренду транспортного засобу від 03.07.2017, укладеному між Фізичною особою-підприємцем Дергуном Ігорем Володимировичем та Приватним підприємством Білявинці виконано рукописним способом, без попередньої підготовки до його виконання та використання технічних засобів відтворення;

- судово-почеркознавча експертиза : підпис у рядку ФОП Дергун І.В. у договорі про оренду транспортного засобу від 03.07.2017, укладеному між Фізичною особою-підприємцем Дергуном Ігорем Володимировичем та Приватним підприємством Білявинці в особі директора Третяка В.В. виконано не Дергуном Ігорем Володимировичем, а іншою особою.

З огляду на викладене, суд приймає до уваги Висновок експерта як належний доказ у справі та вважає, що оскільки за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис у рядку ФОП Дергун І.В. у договорі про оренду транспортного засобу від 03.07.2017, укладеному між Фізичною особою-підприємцем Дергуном Ігорем Володимировичем та Приватним підприємством Білявинці в особі директора Третяка В.В. виконано не Дергуном Ігорем Володимировичем, а іншою особою, а відтак, вказаний договір не може бути взятий до уваги судом як такий, що був укладений Фізичною особою-підприємцем Дергуном І.В. з Приватним підприємством Білявинці та породив між сторонами зобов`язання з оренди транспортних засобів.

Натомість суд вважає, що між сторонами у справі виникли зобов`язання саме за договором оренди транспортних засобів від 03.07.2017 р., укладеним між Фізичною особою-підприємцем Дергуном І.В. та Приватним підприємством Білявинці, від імені якого цей договір підписав його комерційний директор Гуменюк І.Т. та скріпив відповідною печаткою ПП Білявинці з додатками №№1-12 до нього (Актами приймання-передачі транспортних засобів), а також за Додатковою угодою про внесення змін до договору оренди транспортних засобів від 03.07.2017 р. за підписом тих же осіб та відтиском печатки ПП Білявинці.

При цьому, судом також взято до уваги те, що у провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/115/21 за позовом Приватного підприємства Білявинці до Фізичної особи-підприємця Дергуна Ігора Володимировича про визнання недійсним договору оренди від 03 липня 2017 року, додаткової угоди від 28.12.2018 та актів приймання-передачі автомобіля в кількості 12 штук, тобто договору, що слугує підставою заявленого позивачем позову у справі № 921/477/20.

За результатами розгляду вказаної справи, Господарським судом Тернопільської області 21.09.2021 у справі № 921/115/21 ухвалено рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Так вказаним рішенням Господарського суду Тернопільської області, серед іншого, встановлено наступне:

- в межах господарської діяльності, приватним підприємцем Дергун Ігорем Володимировичем (Орендодавець, Відповідач) та приватним підприємством Білявинці

(Орендар) 03 липня 2017 року було укладено Договір оренди транспортних засобів, за п.1.1 якого, Дергун Ігор Володимирович (Орендодавець) зобов`язався, в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати за плату приватному підприємству Білявинці (Орендар) у тимчасове користування транспортні засоби для використання в господарській діяльності підприємства згідно Додатків до Договору, а Орендар зобов`язався прийняти у тимчасове користування передані Орендодавцем транспортні засоби, що визначені у додатках до Договору, ключі від транспортних засобів та реєстраційні документи та сплачувати Орендодавцеві орендну плату;

- у відповідності з п. 2.1.1. Договору, орендодавець зобов`язувався в триденний строк після підписання цього Договору передати в тимчасове користування Орендаря зазначені в п.1.1. Договору транспортні засоби. За умовами Договору, передача транспортних засобів в оренду здійснюється за Актами приймання-передачі транспортних засобів (Додатки до Договору), що є основними документами для проведення розрахунків між Сторонами;

- на виконання умов вищевказаного договору, в користування Позивача в період з 05 липня 2017 року по 31 травня 2019 року Відповідачем було передано 12 (дванадцять) належних йому на праві приватної власності транспортних засобів, дана обставина підтверджується Актами приймання-передачі транспортних засобів;

- 28.12.2018 сторони підписали додаткову угоду про внесення змін до п.3.1 Договору оренди транспортних засобів укладеного 03 липня 2017 року в частині розміру орендної плати, виклавши його у наступній редакції: за користування визначених у п.1.1. Договору транспортними засобами Орендар сплачує Орендодавцю щомісячно орендну плату в розмірі 30 782 грн за кожен транспортний засіб без сплати Податку на додану вартість на підставі Актів приймання-передачі транспортних засобів (Додаток № до Договору);

- здійснивши аналіз повноважень комерційного директора ПП Білявинці Гуменюка І.Т. визначеного внутрішніми документами ПП Білявинці, а також - зміст укладених спірних правочинів, суд дійшов висновку, що під час укладення ним спірних правочинів мало місце перевищення ним своїх повноважень;

- однак, про прийняття до виконання укладених правочинів зі сторони позивача ПП Білявинці свідчать одночасно у сукупності такі дії:

- згідно виписок з банківських рахунків відповідача - фізичної особи підприємця Дергуна Ігоря Володимировича за період з 01/07/2017-31/12/2017 та 01/01/2018 - 31/12/2018, позивач - приватне підприємство Білявинці сплачувало Відповідачу - орендну плату за користування транспортними засобами шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок Відповідача;

- позивач також не спростував належними та допустимими доказами обставини використання ПП "Білявинці" належних відповідачу транспортних засобів в своїй господарській діяльності з метою надання послуг з перевезення вантажів в користь третіх осіб в період з 09.03.3019 по 21.03.2019;

-поданий як доказ Договір про оренду транспортного засобу від 03.07.2017 від імені директора ПП Білявинці Третяка Віталія Володимировича, є сумнівним в силу експертного висновку про те, що підпис від імені відповідача - Дергуна Ігоря Володимировича на ньому виконано не ним.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.04.2022 р. у справі №921/115/21 рішення Господарськогог суду Тернопільської області від 21.09.2021 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 20.07.2022 у справі №921/115/21 касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства Білявинці на постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.04.2022, рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2021 у справі № 921/115/21 закрито.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на наведене, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2021 у справі №921/115/21, яке набрало законної сили, встановлено факт укладення між Фізичною особою-підприємцем Дергун Ігорем Володимировичем, як Орендодавцем, з однієї сторони, та Приватним підприємством Білявинці, в особі комерційного директора Гуменюка Ігоря Тарасовича, як Орендарем, з другої сторони договору оренди транспортних засобів, від 03.07.2017, Додатків №№ 1-12 до вказаного договору Актів приймання-передачі транспортних засобів, додаткової угоди від 28.12.2018 р. про внесення змін до вказаного договору оренди, а також встановлено факт прийняття до виконання укладених правочинів зі сторони ПП Білявинці .

Крім цього, судом враховано, що:

17.10.2019 р. набув чинності Закон України від 20.09.2019 р. № 132-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було змінено назву статті 79 ГПК України «Достатність доказів» на нову «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень і вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, ц рішенні 23.08.2016 р. у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Натоміть, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей».

Особливості застосування стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний, викладено у постановах Верховного суду:

1) від 02.10.2018 р.. у справі № 910/18036/17;

2) від 23.10.2019 р. у справі №917/1307/18;

3) від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18;

4) від 04.12.2019 р. у справі № 917/2101/17.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 129/1033/13-ц.

Застосовуючи під-час дослідження обставин справи та перевірки доказів у їх обґрунтування, зазначений стандарт, суд прийшов до переконання, що Договір оренди транспортних засобів від 03.07.2017 р. є більш вірогідним доказом існування між сторонами у справі правовідносин з оренди транспортних засобів у період з 03.07.2017 по 27.06.2019 р., ніж Договір, поданий стороною відповідача від -3.07.2017 р. за підписом директора - Третяка В.В. із строком дії до 31.12.2018 р., а невідповідність копії оригіналу не впливає на смислове навантаження оригіналу Договору щодо основних (суттєвих) умов.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. У разі сумніву суду чи сторони у справі, для огляду витребовуються їх оригінали, що і було зроблено судом у відповідності з вимогами норм ГПК України.

Посилання відповідача на здійснені ним платежі по спірному договору станом на 01.01.2019 р.. тобто на дату з якої позивач провів свій розрахунок заборгованості, в якості попередньої оплати (авансу) у сумі 750 115 грн. 43 коп. суд не приймає до уваги, оскільки стороною відповідача не визнається Договір від 03.07.2017 р., що є підставою заявленого позову у даній справі і відповідно ним не доказано факту перерахування таких коштів саме за цим Договором.

Крім цього, в межах розгляду даної справи, сторонам надавалася можливість у відповідності до вимог норм глави 3 ГПК України та на стадії розгляду спору по суті укласти мирову угоду з врахуванням факту існування між сторонами довгострокових господарських зв`язків та наявних у зв`язку з цим питань у фінансових розрахунках між ними.

Також слід зазначити, що інші, долучені до матеріалів справи докази, доводи та заперечення учасників цього спору були ретельно досліджені судом. В свою чергу, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України". Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на день подання позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором оренди транспортних засобів від 03.07.2017, додатковою угодою від 28.12.2018 р. про внесення змін до договору оренди транспортних засобів не виконав, орендну плату в повному обсязі не сплатив.

Виходячи із наведеного, позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з Приватного підприємства Білявинці на користь Фізичної особи-підприємця Дергуна Ігора Володимировича 1 846 920 грн. заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене судовий збір в сумі 27703,80 грн. покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішення питання про відшкодування позивачеві витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 4903,20 грн судом встановлено, що ухвалою суду від 27.10.2020 з метою встановлення ідентичності підпису ФОП Дергуна І.В. на договорі оренди транспортних засобів від 03.07.2017 за підписом директора ПП Білявинці Третяк В.В., всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Пунктом 5 резолютивної частини ухвали оплату вартості експертизи покладено на позивача - Фізичну особу-підприємця Дергуна Ігора Володимировича (с. Білявинці, Бучацький район, Тернопільськаобласть, 48471, ідент. код НОМЕР_6 ).

Відповідно до поданого Клопотання експерта від 16.11.2020 р. вартість проведення експертизи склала 4903,20 грн, (відповідний рахунок на оплату направлявся позивачу), експертом також надано Акт здачі-приймання висновку експерта № 308/309/21-22, згідно якого загальна вартість експертизи склала 4903,20 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про підставність стягнення з відповідача Приватного пілприємсва Білявинці 4903,20 грн. на користь позивача вартості проведення судової експертизи відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства Білявинці, вул. Студинського, 7, с. Великі Гаї, Тернопільський район, Тернопільська область,47772 (юридична адреса), вул. Медова, 12-А, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46008 (фактична адреса), ідент. код 30811807 на користь Фізичної особи-підприємця Дергуна Ігора Володимировича, с. Білявинці, Бучацький район, Тернопільська область, 48471, ідент. код НОМЕР_41 - 1 846 920 (один мільйон вісімсот сорок шість тисяч дев`ятсот двадцять) грн. заборгованості, 27703 (двадцять сім тисяч сімсот три) грн. 80 коп. в повернення сплаченого судового збору та 4903 (чотири тисячі дев`ятсот три) грн. 20 коп. витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст рішення складено та підписано 02.09.2022 року.

Суддя Н.М. Бурда