ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.09.22 Справа № 917/1503/21

За позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2
про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Промпласполімер" від 28 вересня 2018 року, які оформлені протоколом № 2 загальних зборів ТОВ "Промпласполімер"
Суддя Тимощенко О.М.
Секретар судового засідання Михатило А.В.
від позивача: Ульянов Р.А.
від відповідача: не з`явився
Обставини справи: в провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/1503/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Промпласполімер" від 28 вересня 2018 року, які оформлені протоколом № 2 загальних зборів ТОВ "Промпласполімер".
14.07.2022 судом прийнято рішення у справі № 917/1503/21. Вказаним рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а. с. 106-113).
26.07.2022 до Господарського суду Полтавської області від представника відповідача надійшло клопотання про залучення доказів та ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу по справі № 917/1503/21 (а. с. 116-118).
Ухвалою суду від 27.07.2022 розгляд клопотання призначено на 11.08.2022 на 11:20 год.
05.08.2022 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу (а. с. 136-139).
09.08.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких він підтримує клопотання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 50 000,000 грн між сторонами (а. с. 140-143).
10.08.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд клопотання щодо розподілу витрат за відсутності відповідача та його представника (а. с. 144-145).
11.08.2022 на електронну адресу суду від представника позивача надійшли клопотання про відкладення судового засідання, що призначене на 11.08.2022, та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а. с. 146-149).
В судове засідання 11.08.2022 сторони чи їх представники не з`явилися.
Ухвалою від 11.08.2022 суд відклав розгляд клопотання представника відповідача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу на 01.09.2022 на 10:30 год. та задовольнив клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.
Направлення сторонам в паперовому вигляді копії ухвали суду від 11.08.2022 у строк, передбачений ст. 242 ГПК України, не відбулось у зв`язку з відсутністю окремих номіналів поштових марок та тимчасовим припиненням господарським судом Полтавської області відправлення поштової кореспонденції у паперовому вигляді, про що відповідальними працівниками суду складено відповідний акт від 16.08.2022 (а. с. 154).
Копія ухвали суду від 27.07.2022 була направлення на електронні адреси представників сторін, які зазначені ними в матеріалах справи (а. с. 155).
В судове засідання 01.09.2022 представник відповідача не з`явився.
01.09.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача про розгляд його клопотання за відсутності відповідача та його представника. У вказаній заяві представник відповідача також зазначає, що він підтримує клопотання у повному обсязі та просить суд ухвалити додаткове рішення у справі щодо розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Представник позивача в судовому засіданні 01.09.2022 просив суд відмовити в покладенні на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу, а у разі задоволення судом клопотання відповідача зменшити суму витрат до 2000,00 грн.
При вирішенні питання про прийняття додаткового рішення, суд керується наступним.
Судом встановлено, що у відзиві на позов відповідачем було зазначено, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн та надасть суду відповідні докази щодо оплати витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення по справі. (а. с. 53-57).
Рішенням від 14.07.2022 Господарський суд Полтавської області відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2022.

Клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу було надіслано відповідачем до суду 19.07.2022, що підтверджується накладною № 8624248 (а. с. 128).

Відповідно до приписів ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки судом при прийнятті рішення по справі не вирішено питання розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката, суд на підставі вказаної вище норми вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2022 Адвокатське бюро Близнюка (Бюро) та ОСОБА_2 (Клієнт) уклали договір про надання правової (правничої) допомоги (далі -Договір; а. с. 119-121).

Відповідно до п. 1.1 Договору, предметом даного Договору є надання Бюро усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги Клієнту у справі № 917/1503/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпластполімер" від 28.09.2018, яке оформлено протоколом № 2 загальних зборів ТОВ "Промпластполімер", що розглядається у Господарському суді Полтавської області.

Згідно з п. 4.1. Договору сторони погодили, що розмір гонорару Бюро за надання правової (правничої) допомоги Клієнту, визначеної п. 1.1. Договору, становить фіксований розмір - 50 000,00 грн.

Гонорар Бюро сплачується Клієнтом за цим Договором протягом 30 робочих днів на розрахунковий рахунок Бюро з моменту отримання Клієнтом рахунку на оплату, після винесення остаточного судового рішення у Господарському суді Полтавської області, у справі, визначеній п. 1.1 Договору (п. 4.2. Договору).

Про надані послуги сторони складають та підписують відповідний акт, в якому зазначають загальну вартість наданих послуг. За взаємною згодою сторін в акті можуть бути внесені також інші відомості (п. 4.3. Договору).

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 24.01.2022, який підписано сторонами Договору 19.07.2022, Бюро надано, а Клієнтом прийнято послуги, визначені п. 1.1. Договору на суму 50 000,00 грн (а. с. 123).

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як зазначено у частинах 1-3 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Вивчивши наявні в матеріалах справи документи, суд вважає, що надання Адвокатським бюро Близнюка послуг професійної правничої допомоги відповідачу на суму 50 000,00 грн при розгляді у господарському суді справи № 917/1503/21 підтверджені належними доказами. Вказані послуги, вартість яких становить 50 000,00 грн, згідно п. 4.2. Договору підлягають оплаті відповідачем протягом 30 робочих днів на розрахунковий рахунок Бюро з моменту отримання Клієнтом рахунку на оплату, після винесення остаточного судового рішення у Господарському суді Полтавської області, у справі, визначеній п. 1.1 Договору.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Згідно ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що від представника позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що надані відповідачем документи не містять в собі таких елементів, як детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказів, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг). Наданий акт приймання-передачі виконаних робіт від 19.07.2022 не містить в собі опису таких робіт, внаслідок чого не відомо, які саме роботи виконав адвокат, та який саме адвокат виконував відповідні роботи, оскільки акт складено з юридичною особою, а не з адвокатом.

Договір про надання правничої допомоги теж укладено не з адвокатом, а з юридичною особою. В справі відсутні будь-які відомості та документи про те, на яких підставах на підставі цього договору представляв інтереси відповідача в ній саме адвокат І. Близнюк.

Враховуючи зазначене представник позивача просить суд відмовити в покладенні на позивача витрат відповідача, а в разі, якщо суд не погодиться із доводами представника - позивача - зменшити витрати відповідача до 2000 грн, оскільки складність та якість виконаної правової роботи в цій справі (не подання своєчасно відзиву, подання безпідставного клопотання, не прибуття в судове засідання для розгляду по суті і не подання клопотання про участь в такому засіданні через відеоконференцію) та обсяг наданих послуг, який об`єктивно встановити не можливо у зв`язку з відсутністю детального опису наданих послуг, дають підстави вважати саме таку суму витрат на праву допомогу розумною та справедливою.

На вказані заперечення представника позивача суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 14 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

Відповідно до наданої відповідачем копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником та єдиним засновником Адвокатського бюро Близнюка () є ОСОБА_3 .

Згідно відомостей розміщених у Єдиному Реєстрі Адвокатів України, ОСОБА_3 зареєстрований як адвокат на підставі свідоцтва № 1408 виданого Радою адвокатів Полтавської області 25.06.2014 (https://erau.unba.org.ua/).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що адвокат Близнюк І.В. правомірно представляв інтереси відповідача в суді на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 24.01.2022, укладеного між відповідачем та Адвокатським бюро Близнюка.

Щодо відсутності детального опису робіт, які виконав адвокат, суд зазначає, що статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові № 640/18402/19 від 28 грудня 2020 року, якщо договором з адвокатом передбачено фіксовану вартість правової допомоги, то детальний опис робіт не є обов`язковим. Оскільки в такому разі розмір гонорару адвоката не залежить від обсягу послуг і часу, витраченого адвокатом, а, отже, є визначеним.

Оскільки п. 4.1. договору про надання правової (правничої) допомоги від 24.01.2022 сторони договору погодили, що розмір гонорару Бюро за надання правової (правничої) допомоги Клієнту, визначеної п. 1.1. Договору, становить фіксований розмір - 50 000,00 грн, то в даному випадку розмір гонорару не залежить від обсягу послуг і часу, витрачених адвокатом.

Щодо заперечень представника позивача стосовно несвоєчасного подання відповідачем відзиву, подання відповідачем безпідставного клопотання, не прибуття представника відповідача в судове засідання для розгляду по суті і не подання клопотання про участь в такому засіданні через відеоконференцію, суд зазначає наступне. Так, відзив на позовну заяву було подано до суду 26.01.2022, тоді як договір про надання правової (правничої) допомоги було укладено між відповідачем та Адвокатським бюро лише 24.01.2022. Тобто, несвоєчасне подання відзиву по справі відбулося не з вини адвоката. Крім цього, зважаючи на триваючий на території України карантин та на введення з 24.02.2022 на території України військового стану, явка представника відповідача в судове засідання не визнавалася судом обов`язковою.

Проте, 12.05.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 згаданої постанови).

Також згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах по справі № 905/1795/18 та по справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, суд, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). У рішенні "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 ЄСПЛ зазначив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Даний спір відноситься до категорії корпоративних спорів.

Враховуючи викладене, суд погоджується із твердженнями представника позивача стосовно неспівмірності витрат відповідача. Зважаючи на критерії дійсності, обґрунтованості, розумності, реальності, пропорційності та співмірності, а також на факти, що підтверджують такі критерії, як складність справи, значення справи для сторін, ринкові ціни адвокатських послуг, суд вважає, що розмір гонорару, визначений відповідачем та його адвокатом, є завищеним, а тому підлягає зменшенню. На думку суду, у даному випадку реальними, розумними та співмірними є витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Таким чином, витрати відповідача на професійну правничу допомогу покладаються на позивача частково, у розмірі 30 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. Клопотання представника відповідача Бондур Лариси Віталіївни про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

3. В іншій частині клопотання відмовити.

Рішення підписано 06.09.2022 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Тимощенко