ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"02" вересня 2022 р. Справа № 916/2164/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши заяву (вх.№2245/22) акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія,1, ) про видачу судового наказу до боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Фарін» (65031, м.Одеса, вул. Миколи Боровського, буд.41/43, )

В С Т А Н О В И В:

01.09.2022р. акціонерне товариство «Одесагаз» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фарін» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 30 240 грн., а також витрат по сплаті судового збору.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником прийнятих на себе зобов`язань за типовим договором розподілу природного газу, до якого боржник приєднався, шляхом підписання заяви - приєднання від 10.09.2021р., в частині оплати вартості наданих заявником послуг розподілу природного газу протягом періоду з вересня 2022р. по грудень 2022р.

Дослідивши матеріали заяви АТ «Одесагаз» про видачу судового наказу про стягнення, суд зазначає таке:

Відповідно до ч.2 ст.12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як вбачається з інформації у відкритих джерелах LIGA 360 та наданої позивачем заяви-приєднання від 10.09.2021р. - товариство з обмеженою відповідальністю «Фарін» має код ЄДРПОУ - 38721543.

При цьому, АТ «Одесагаз» в заяві про видачу судового наказу зазначено неактуальний код ЄДРПОУ боржника, а саме: 33872154.

Відомості з відкритих джерел судом використовуються з огляду на те, що наразі в Україні введено воєнний стан, внаслідок чого, зокрема, обмежено доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у зв`язку із проведенням технічних робіт.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так, відповідно п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів поданої до суду заяви, в якості існування грошової заборгованості ТОВ «Фарін» перед АТ «Одесагаз», заявником надано суду акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.04.2022р., за період з 30.09.2021р. по 31.12.2021р., складений, підписаний та скріплений печаткою тільки з боку АТ «Одесагаз».

Натомість, чинним законодавством України акт звірки взаєморозрахунків не наділений жодною юридичною силою та не може розцінюватись судом, як доказ наявності обов`язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов`язку, а у розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", вказаний акт є зведеним обліковим документом, який фіксує стан розрахунків між сторонами, але сам по собі не породжує будь-яких прав та обов`язків сторін, в той час як зобов`язання сторін підтверджуються первинними документами договором, актами виконаних робіт або наданих послуг, видатковими накладними, рахунками, платіжними дорученнями, тощо.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що в наведеному в заяві розрахунку заборгованості в сумі 30 240 грн. визначено період заборгованості ТОВ «Фарін» з вересня 2022р. по грудень 2022р., що передує строку настання оплати вартості за послуги з розподілу природного газу, згідно п.6.6 типового договору.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подану з порушенням вимог ст.150 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідно до п. 1 та п.8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, заява акціонерного товариства «Одесагаз» про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Фарін» про стягнення 30 240 грн. заборгованості, не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків, а також не позбавляє заявника права звернутися до суду із відповідною позовною заявою.

Керуючись п.п. 1, 8 ч. 1 ст.152 ст.ст. 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви акціонерного товариства «Одесагаз» про видачу судового наказу (вх.№2245/22 від 01.09.2022р.) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 02.09.2022 року та може бути оскаржена в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Ю.І. Мостепаненко