ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 рокуСправа № 912/3347/21
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Гунько О.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/3347/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО", вул. Промислова, б. 20, м. Обухів, Київська область, 08702

до відповідача Приватного підприємства "Агрофірма Славутич", вул. Промислова, б. 1а, м. Бобринець, Кіровоградської області, 27200

про стягнення 2 821 027,45 грн,

Представники

від позивача - Бохан С.О., довіреність від 31.12.2021 (в режимі відеоконференції),

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (далі - ТОВ "СПЕКТР-АГРО", позивач) до Приватного підприємства "Агрофірма Славутич" (далі - ПП "Агрофірма Славутич", відповідач) та ОСОБА_1 про стягнення 500 265,57 грн пені, 1 938 638,99 грн 56 % річних, 382 122,89 грн індексу інфляції з покладення на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем 1 умов Договору поставки № 41/19-КД від 19.02.2019 в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару з відповідачів підлягає солідарному стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 17.01.2022 суд (суддя Глушков М.С.) прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/3347/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 15.02.2022 об 11:00 год та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

15.02.2022 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.03.2022.

Ухвалою від 15.03.2022 суд відклав підготовче засідання.

Господарський суд (суддя Кабакова В.Г.) ухвалою від 10.05.2022 прийняв справу №912/3347/21 до свого провадження та постановив повторно розпочати розгляд справи з підготовчого засідання, яке призначив на 21.06.2022 о 12:00 год.

10.06.2022 до суду надійшла заява позивача про залишення без розгляду позовних вимог до відповідача 2 - ОСОБА_1 .

20.06.2022 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 21.06.2022 суд задовольнив заяву від 10.06.2022 позивача про залишення без розгляду позовних вимог до відповідача 2 - ОСОБА_1 . Позовні вимоги ТОВ "СПЕКТР-АГРО" до ОСОБА_1 про стягнення 500 265,57 грн пені, 1 938 638,99 грн 56 % річних, 382 122,89 грн індексу інфляції залишив без розгляду. Оголосив перерву у підготовчому засіданні на 12.07.2022 о 10:00 год.

12.07.2022 засобами електронного зв`язку (без КЕП) надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення військового стану або до демобілізації директора та власника ПП "АФ Славутич" ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Ухвалою від 12.07.2022 суд залишив без розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрив підготовче провадження у справі та призначив справу №912/3347/21 до судового розгляду по суті на 08.08.2022 о 12:00 год.

08.08.2022 відповідачем подано суду клопотання про зменшення заявлених у позові штрафних санкцій на 95%.

Суд розпочав розгляд справи по суті 08.08.2022 та оголосив перерву в судовому засіданні на 26.08.2022 о 10:00 год.

22.08.2022 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

В судовому засіданні 26.08.2022 представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, участь представника в засіданні суду по розгляду справи не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до норм ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу №912/3347/21 в судовому засіданні 26.08.2022 за відсутності представника відповідача.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, спір вирішується за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 26.08.2022 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступні обставини.

19.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" та Приватним підприємством "Агрофірма "Славутич" укладено Договір поставки № 41/19-КД (далі - Договір), за умовами п.1.1 якого в строки, визначені Договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі - Товар), а покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом, в сумі, визначеній відповідно до умов Договору (а.с. 11-13).

За умовами п. 1.2 Договору найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати Товару, та нарахованих відсотків, інші умови, визначені в Додатках до Договору та у видаткових накладних, які є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна сума Договору становить загальну вартість Товару, визначену із врахуванням вимог п.п. 2.2. - 2.3 Договору, що передається за цим Договором та сума належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Вартість товару вказується у Додатках до Договору та у видаткових накладних, складених на підставі цього Договору. Ціна товару встановлюється у гривнях і відображається в Додатках до Договору.

За користування товарним кредитом, Покупець сплачує на користь Постачальника відсотки, розмір яких передбачений Додатком до Договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обов`язковій оплаті покупцем. (п. 2.6. Договору)

Строк користування товарним кредитом починається з дня, передбаченого Додатком до Договору, але не раніше дня, наступного за днем отримання Товару покупцем, та закінчується в день розрахунку покупцем за поставлений Товар.

Пунктом 2.11 Договору передбачено, що відсотки за користування товарним кредитом, нараховуються постачальником відповідно до п. 2.6 Договору. Щомісячно з 01 вересня поточного року, або в день повного розрахунку, якщо такий настав раніше, постачальник складає акт нарахування відсотків за користування товарним кредитом. Даний акт надсилається постачальником на адресу покупця, що вказана в тексті цього Договору. Покупець зобов`язується підписати акт та повернути його протягом 1 робочого дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається постачальнику, акт вважається схваленим та підписаним покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається одночасно з оплатою вартості (ціни) Товару, і зараховуються постачальником відповідно до вимог п. 2.10.

Згідно з п. 5.1 Договору господарські зобов`язання сторін цього договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін, крім обов`язків покупця по виконанню грошових зобов`язань за Договором та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням, а в частині проведення розрахунків за Товар, по штрафним санкціям - до повного їх виконання.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Сторонами також підписано відповідні Додатки до Договору, в яких визначено вид товару (соняшник, азотні, гербіциди, інсектициди, фунгіциди), його кількість, ціну та вартість, узгоджено графік оплати товару покупцем на умовах відстрочення платежу, а також визначено, що нарахування відсотків за користування товарним кредитом починається з дня, наступного за днем отримання товару покупцем, річна ставка відсотків - 1,00.

30.10.2019 сторонами підписано Додаткову угоду до Договору поставки № 41/19-КД від 19.02.2019, якою внесено зміни до п. 2.4. Договору, доповнивши його абзацом другим:

"Остаточний розрахунок покупця за придбаний товар відбувається згідно наступного графіка: до 31 січня 2020 року - 4 489 786,73 грн основного боргу, 4 063,35 грн нарахований відсотків за користування товарним кредитом, відсотки за користування товарним кредитом, які будуть нараховані станом на дату остаточного розрахунку за поставлений товар. Сторони домовились, що у випадку оплати покупцем всієї суми заборгованості в строк до 31 січня 2020 р., до покупця не буде застосована відповідальність, передбачена п. 7.2 Договору".

Пунктом 2 Додаткової угоди сторони внесли зміни до п. 2.6. Договору: "З 1 листопада 2019 року розмір відсотків за користування товарним кредитом становить 20% річних."

У п. 3 Додаткової угоди сторони дійшли згоди п. 7.2 Договору викласти в наступній редакції: "7.2. У випадках порушення умов даного Договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором. За порушення даних умов Договору покупець:

а) сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу за кожен день такого прострочення;

б) у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує штраф в розмірі 40% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання;

в) сплачує на користь постачальника 56 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).".

01.02.2020 сторони підписали Додаткову угоду № 2 до Договору поставки № 41/19-КД від 19.02.2019, якою сторони внесли зміни до п. 2.4. Договору: "Остаточний розрахунок покупця за придбаний товар відбувається згідно наступного графіка: до 01 жовтня 2020 року - 4 022 346,21 грн основного боргу, 17 347,36 грн нарахований відсотків за користування товарним кредитом, відсотки за користування товарним кредитом, які будуть нараховані станом на дату остаточного розрахунку за поставлений товар. Сторони домовились, що у випадку оплати покупцем всієї суми заборгованості в строк до 1 жовтня 2020 р., до покупця не буде застосована відповідальність, передбачена п. 7.2 Договору".

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2021, залишеного в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021, у справі № 912/4063/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" до відповідачів Приватного підприємства "Агрофірма "Славутич" та ОСОБА_1 про стягнення 6 328 397,61 грн, встановлено наступні обставини.

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, поставив відповідачу 1 товар на суму 10 340 786,73 грн, термін оплати згідно укладеної 01.02.2020 Додаткової угоди № 2 до Договору поставки № 41/19-КД від 19.02.2019 настав 01.10.2020.

Факт часткової оплати суми основного боргу Приватним підприємством "Агрофірма "Славутич" за отриманий товар у загальному розмірі 6 318 440,52 грн підтверджений позивачем наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 670 від 15.04.2019 у розмірі 55 000,00 грн та № 1416 від 25.03.2020 на суму 513 549,11 грн, а також актом прийому - передачі векселів від 08.05.2019, яким передано Товариству з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" простий вексель від 08.05.2019 номінальною сумою 5 796 000,00 грн.

Із врахуванням часткових оплат, сума боргу яка підлягає до сплати ПП "Агрофірма "Славутич" склала 4 022 346,21 грн.

У зв`язку з невиконанням ПП "Агрофірма "Славутич" своїх зобов`язань по оплаті отриманого товару позивач звернувся до Господарського суду Кіровоградської області і рішенням від 18.03.2021 у справі № 912/4063/20, що залишено в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021, Господарський суд Кіровоградської області задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" та стягнув в солідарному порядку з Приватного підприємства "Агрофірма "Славутич" та фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість та штрафні санкції в сумі 6 328 397,61 грн, а саме: 4 022 346,21 грн основного боргу, 36 634,89 грн відсотків за користування товарним кредитом, 100 228,95 грн пені, 467 735,12 грн 56% річних, 92 513,96 грн індексу інфляції та 1 608 938,48 грн штрафу, а також судові витрати.

Пеня та 56% річних стягнуті рішенням від 18.03.2021 за період прострочення заборгованості з 02.10.2020 по 16.12.2020; інфляційні за період жовтень - листопад 2020 року.

Позивач у позові зазначає, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18 березня 2021 у справі № 912/4063/20, виконане, на виконання вказаного рішення ПП "Агрофірма "Славутич" сплачено 6 423 323,57 грн, а саме: 20.10.2021 - 675 759,75 грн, 20.10.2021 - 5 068,20 грн, 28.10.2021 - 42 394,78 грн, 28.10.2021 - 5 652 637,86 грн.

Зарахування оплат проведено позивачем в порядку ст. 534 ЦК України, що відображено в Додатку №2 до позовної заяви (а.с. 8).

З підстав викладеного, позивачем нараховано до стягнення за період з 17.12.2020 по 27.10.2021 пеню в розмірі 500 265,57 грн, 56% річних в розмірі 1 938 638,99 грн та за грудень 2020 року - жовтень 2021 року інфляційні втрати в розмірі 382 122,89 грн, вимогу про стягнення яких заявлено і даному позові.

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до підпунктів А) та Б) п. 7.2 Договору із врахуванням змін внесених Додатковою угодою від 30.10.2019 у випадках порушення умов даного Договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором. За порушення даних умов Договору покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення від суми боргу за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання. У випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує штраф у розмірі 40% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, згідно положень п. 7.3. Договору користуючись ст. 259 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності по всім зобов`язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього Договору до 3 років. Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Відповідно до умов Договору сторонами узгоджено інший розмір річних. Згідно з підпунктом В) п. 7.2 Договору із врахуванням змін внесених Додатковою угодою від 30.10.2019 у випадках порушення умов даного Договору покупець сплачує на користь постачальника 56% річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Оскільки, відповідачем проведено розрахунки за Договором з порушенням погоджених між сторонами строків, позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом про стягнення пені, 56 % річних та збитків від інфляції.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та 56% річних, господарський суд встановив правильність нарахування.

Однак, втрати від інфляції за грудень 2020 року - жовтень 2021 року з суми боргу 4022346,21 грн становлять 380 822,45 грн, а не 382 122,89 грн, як нараховано позивачем.

Отже, позовні вимоги заявлені правомірно в частині стягнення 500265,57 грн пені, 1938638,99 грн 56% річних та 380822,45 грн інфляційних втрат.

Решта позовних вимог заявлені необґрунтовано.

Разом з тим, відповідачем у клопотанні від 04.08.2022 заявлено про зменшення штрафних санкцій на 95% з наступних підстав.

Приватне підприємство "Агрофірма "Славутич" є сільськогосподарським виробником, яке спеціалізується на вирощуванні сільськогосподарської продукції.

У зв`язку з посухою 2020 року, ПП "Агрофірма "Славутич" звернулось із запитом від 25.09.2020 до Кіровоградського обласного центру з гідрометеорології, у якому просило надати максимальну температуру повітря вдень та кількість опадів за добу за період з 01.06.2020 року по 30.09.2020 року.

29.09.2020 ПП "Агрофірма "Славутич" отримано відповідь № 12-138/253 Кіровоградського обласного центру з гідрометеорології, у якій зазначається максимальна температура повітря вдень та кількість опадів за добу за період з 01.06.2020 року по 30.09.2020 року, а також запаси продуктивної вологи в метровому шарі ґрунту під соняшником станом на 8, 18, 27 червня, 8, 18, 28 липня та 8, 18 серпня 2020 року за даними спостережень метеорологічної станції Бобринець, яка є репрезентативною для території Бобринецького району.

Відповідач звернувся до Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати, з проханням здійснити правовий аналіз документів та надати юридичний висновок про істотну зміну обставин (hardship) за Договором поставки № 41/19-КД від 19.02.2019 року, укладеним між позивачем та відповідачем.

У відповідності до Висновку про істотну зміну обставин (hardship), вихідний № 1105-3/21/1866 від 26.03.2021, Кіровоградська регіональна торгово-промислова палата підтвердила настання істотної зміни обставин (які тривають і станом на дату видачі цього висновку) за Договором поставки № 41/19-КД від 19.02.2019 року, які негативно вплинули на можливість Відповідача своєчасно виконати взяті на себе зобов`язання за Договором, а також порушили баланс майнових інтересів сторін.

Так, в період з липня 2020 року по середину вересня 2020 року, на території Бобринецького району Кіровоградської області спостерігалася атмосферна та ґрунтова посуха, суховійні явища, запаси ґрунтової вологи в метровому шарі ґрунту були недостатніми для отримання повноцінного врожаю соняшника.

На полях засіяних соняшником, у зв`язку з вищезазначеними несприятливими погодними умовами, суттєво зменшилася планова врожайність. Відповідач отримав низький врожай соняшника, не більше 25% від запланованого, що призвело до недоотримання ним планової виручки від реалізації сільськогосподарської продукції, в сумі близько 55 млн. грн.

04.08.2021 ПП "Агрофірма "Славутич" звернулось до ТОВ "Спектр-Агро" з пропозицією укладення мирової угоди. Проте, відповіді на даний лист не отримало.

ПП "Агрофірма "Славутич" знаходиться в найпівденнішій частині Кіровоградської області, на межі з Миколаївською областю в 70 кілометрах від лінії військового зіткнення, що унеможливлює сталу, повноцінну діяльність підприємства.

Окремо відповідач наголошує, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2021, з відповідача стягнуто суму заборгованості в розмірі 4022346,21 грн та більш ніж 50% (2306051,00 грн) від суми заборгованості штрафних санкцій.

Відповідачем своєчасно виконано свої зобов`язання за Договором поставки на суму 6 318 440,52 грн, виконання простроченого зобов`язання в розмірі 4022346,21 грн відбулось при першій можливості, затримка виконання зобов`язання відбулось з підстав, не залежних від волі відповідача, а також, що ПП "Агрофірма "Славутич" вже сплачено суму штрафних санкцій в розмірі 2306051,00 грн.

У випадку сплати додаткових штрафних санкцій з розмірі 2438904,56 грн, які заявлені в даному позові, відповідач вказує, що нараховані штрафні санкції будуть значно перевищувати суму боргових зобов`язань, яку вже, також, сплачено.

Позивачем у запереченні на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій зазначено, зокрема, що істинними намірами відповідача було не бажання розрахуватись за поставлений товар, а намагання до бескінечності відстрочити виконання зобов`язань за Договором. Поведінка відповідача щодо прохання в апеляційній скарзі у справі №912/4063/20 відмовити у позові, а в клопотанні про зменшення санкцій визнання заборгованості є суперечливою.

Як вказує позивач, проценти за ст. 625 ЦК України входять до складу основного боргу. Тому, обумовлені сторонами в п. 7.2. Договору проценти річних не можуть бути зменшені за аналогією неустойки (пені) на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також не може бути відмовлено в їх стягненні тільки з тих підстав, що їх розмір або загальний розмір заборгованості є неспівмірним до суми основного боргу, оскільки їх стягнення не залежить від задоволення вимог про стягнення основного боргу.

Також, позивач зазначає, що сторони в договорі є рівними. Не доведено незаконне збагачення позивача, який виконав свої зобов`язання, фактично надавши товарний кредит відповідачу, який вчасно не виконав своїх зобов`язань, достовірно знаючи про ті негативні фінансові наслідки, які потягне за собою неналежне виконання грошового зобов`язання.

Позивач звертає увагу, що висновок про істотну зміну обставин (hardship) №1105-3121/1866 від 26.03.2021 не є сертифікатом ТПП, який має підтверджувати настання форс-мажорних обставин, а підтверджує настання істотної зміни обставин, які є підставою для перегляду сторонами умов Договору. Але відповідач не скористався належним чином таким висновком і умови Договору сторонами не були переглянуті.

Суд зазначає, що справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Враховуючи наведене та вирішуючи питання щодо можливості зменшення судом розміру процентів річних, що підлягають стягненню з боржника за прострочення грошового зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи №902/417/18 зазначила наступне.

Главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно - господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Вказані правова позиція є останньою із зазначеного питання та застосована Верховним Судом у у постановах від 19.07.2022 у справі №904/4790/21, від 23.02.2022 у справі №927/436/21 та ін.

У тій же постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Вирішуючи питання зменшення штрафних санкцій, господарський суд зазначає, що відповідачем у поданому клопотанні не зазначено та не доведено належними доказами, що заявлені до стягнення позивачем штрафні санкції становлять непомірний тягар для останнього, як і не надано доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, також не надано доказів, що сума нарахованих штрафних санкцій призведе до несприятливих наслідків для діяльності відповідача.

За рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2021 у справі №912/4063/20 стягнуто в солідарному порядку з ПП "Агрофірма "Славутич" та фізичної особи ОСОБА_1 на користь ТОВ "СПЕКТР-АГРО" 4 022 346,21 грн основного боргу, 36 634,89 грн відсотків за користування товарним кредитом, 100 228,95 грн пені, 467 735,12 грн 56% річних, 92 513,96 грн індексу інфляції та 1 608 938,48 грн штрафу.

Беручи до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, господарський суд враховує, що відповідачем остаточно погашено стягнуту за рішенням суду заборгованість 28.10.2021.

Так, розмір нарахованих позивачем пені та сум, передбачених ст. 625 ЦК України, що заявлений до стягнення у даній справі, у сукупному складає 2 821 027,45 грн, тобто 70% суми заборгованості (4 022 346,21 грн) стягнутої за рішенням суду у справі №912/4063/20, що свідчить про неспівмірність та не є справедливим у відношенні до боржника.

Більше того, за рішенням суду у справі №912/4063/20 стягнуто пені та сум, передбачених ст. 625 ЦК України, розмір яких становить 57% від суми заборгованості 4022346,21 грн.

Отже, позивачем заявлено до стягнення у справі №912/4063/20 та у даній справі пені та сум, передбачених ст. 625 ЦК України, розмір яких становить 127% від суми заборгованості стягнутої за рішенням суду.

Господарський суд зазначає, що в разі заявлення до стягнення 3% річних та пені в межах 6-ти місячного строку передбаченого ч. 6 ст. 232 ГК України, від суми боргу 4022346,21 грн, позивач мав право на задоволення вимог в розмірі 144 640,06 грн пені та 104126,65 грн 3% річних у даній справі.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду від 19.10.2021 у справі № 920/238/20 звернув увагу на те, що застосоване у ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що суд користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.

З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, обмежити розмір санкцій та зменшити їх на 90% від сум пені та 56 % річних.

З огляду на вищезазначене, та з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/417/18 від 18.03.2020, в сукупності із об`єктивними обставинами, складної ситуації у державі та її економічного становища, обставини, на які послався відповідач у клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір стягнутих на користь позивача 56% відсотків річних до розміру 193 863,90 грн, а також пені до розміру 50 026,56 грн.

Сума втрат від інфляції зменшенню не підлягає та задовольняється судом у розмірі 380 822,45 грн.

Отже, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині нарахування інфляційних втрат, пені та 56% річних.

Відповідно до норм ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог без урахування зменшення судом пені та 56% річних.

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1-2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Позивачем подано до закінчення судових дебатів заяву про намір надати докази понесення ним судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи.

У пункті 5 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, зазначено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 07.09.2022 о 16:00 та встановити відповідачу строк для подання доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат - до 31.08.2022.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Агрофірма Славутич" (вул. Промислова, б. 1а, м. Бобринець, Кіровоградської області, 27200, і.к. 20639566) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (вул. Промислова, б. 20, м. Обухів, Київська область, 08702) - 50 026,56 грн пені, 193 863,90 грн 56% річних та 380 822,45 грн інфляційних втрат, а також 42295,90 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Призначити засідання для вирішення питання про судові витрати на 07.09.2022 о 16:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 25022, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, каб. №204.

Протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у строк до 31.08.2022 включно подати суду докази на підтвердження розміру судових витрат.

Забезпечити участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" у розгляді справи №912/3347/21 у засіданні суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за адресою для реєстрації - .

Провести засідання суду у справі №912/3347/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду засобами підсистеми ЄСІТС за допомогою свого Електронного кабінету і власних технічних засобів або у приміщенні іншого суду і за допомогою технічних засобів суду. Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розроблена адміністратором ЄСІТС та розміщена за вебадресою https://wiki.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу () та відповідачу (), а також відповідачу надіслати протокольну ухвалу про призначення засідання для вирішення питання про судові витрати.

Повне рішення складено 05.09.2022.

Суддя В.Г. Кабакова