УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

31.08.2022Справа № 910/8282/22

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", м.Київ

до відповідача 1: Головного управління ДПС у м.Києві, м. Київ

до відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1. Головного управління ДПС у м.Києві та 2. Публічного акціонерного товариства "ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у м.Києві, яка полягає у не звільненні нерухомого майна (комплексу нежитлових будівель та споруд - виробнича база, загальною площею 4453,20 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м.Українка, вул.Промислова, 41-А) з-під податкової застави;

- зобов`язання Головного управління ДПС у м.Києві звільнити з податкової застави, зареєстрованої 23.11.2013 за №45219193 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд - виробнича база, загальною площею 4453,20 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м.Українка, вул.Промислова, 41-А, із внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481 грн.

З огляду на вищезазначене положення Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви становить 4962 грн.

Проте, судом встановлено, що позивач не виконав вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до позовної зави не було додано докази в підтвердження сплати судового збору у встановленому Законом розмірі.

Судом враховано, що у переліку додатків, який наведено у позовній заяві, міститься посилання на документ на підтвердження сплати судового збору.

Однак, згідно акту про відсутність вкладень від 29.08.2022, який складено судом, у позовній заяві вказаного додатку не виявлено.

Суд звертає увагу, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в Господарському процесуальному кодексі України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

З отриманого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що адресою місцезнаходження відповідача є: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д.

Разом з цим, додані позивачем до матеріалів позовної заяви докази направлення її копії та додатків на адреси відповідачів 1 та 2 не вказують на належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" вимог ст.164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зі змісту описів вкладення до цінних листів №209 та №217 вбачається, що на адреси відповідачів 1 та 2 позивачем було скеровано копії позовної заяви від 19.08.2022.

Однак, до Господарського суду міста Києва Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" було подано позовну заяву від 22.08.2022, що вказано у верхньому лівому куті першого аркуша позову.

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" підлягає залишенню без руху як така, що подана с порушенням приписів ст.164 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- надання доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" судового збору в сумі 4962 грн;

- надання доказів направлення позовної заяви від 22.08.2022 з доданими до неї документами на адреси відповідачів;

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Князьков