Справа № 909/517/22
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

09.09.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Шутка О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-Кераміка"

(вул. Збаразька, буд. 18, м. Тернопіль, 46010)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдербуд"

(вул. Амосова академіка, буд. 31А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063)

про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу в сумі 398 816, 83 гривень,

за участі:

від позивача: Ванкевича Андрія Віталійовича,

від відповідача: представник в судове засідання не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-Кераміка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдербуд" про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу в сумі 398 816, 83 гривень.

Ухвалою від 11.07.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, розгляд справи по суті призначив на 04.08.2022.

04.08.2022 суд відклав розгляд справи по суті на 09.09.2022.

Поштові відправлення якими направлялися ухвали суду від 11.07.2022 та 04.08.2022 повернулися до суду без вручення відповідачу з довідкою поштового зв`язку із зазначенням причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом зроблено безкоштовний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдербуд", ідентифікаційний код: 38132727, зареєстровано за адресою: 69063, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Амосова академіка, буд. 31А.

Присутній в судовому засіданні 09.09.2022 представник позивача Ванкевич Андрій Віталійович заявив усне клопотання про направлення матеріалів справи № 909/517/22 за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Суд зазначає, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем у позовній заяві неправильно зазначена адреса місцезнаходження відповідача: 78601, Івано-Франківська область, м. Косів, вул. Незалежності, буд. 40Б/1, а відтак позовну заяву було подано за невірно визначеною територіальною підсудністю.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Приписами статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Оскільки предметом позову у даному спорі є стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положень частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України та необхідність визначення підсудності за загальними правилами.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на положення Закону та предмету позовних вимог позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-Кераміка", справа повинна розглядатися судом, юрисдикція якого поширюється на територію місцезнаходження чи місця проживання відповідача. Оскільки місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдербуд" є місто Запоріжжя, суд дійшов висновку, що даний спір підсудний Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4).

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 31, 232 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Матеріали справи № 909/517/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-Кераміка" (вул. Збаразька, буд. 18, м. Тернопіль, 46010) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдербуд" (вул. Амосова академіка, буд. 31А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063) про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу в сумі 398 816, 83 гривень передати за підсудністю до Господарського суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4).

2. Ухвала набирає законної сили 09.09.2022 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

3. Повний текст ухвали складено 09.09.2022.

Суддя В. В. Михайлишин