ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/627/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання К.С. Пірожковій

за участю представників:

від позивача Кравченко А.М.,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічного підприємства Промбезпека про стягнення 1841,67 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічне підприємство Промбезпека про стягнення пені в сумі 1841,67 грн., посилаючись на наступне.

Між ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-технічним підприємством Промбезпека укладено договір № 986/37-123-13-20-06575 від 21.10.2020 р. про надання послуг за темою: Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2, відповідно до п. 1.1 якого позивач - замовник доручає відповідачу - виконавцю, а виконавець бере на себе зобов`язання власними та залученими силами якісно надати за плату послуги: Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2. Ціна договору орієнтовно складає 49 908,16 грн.

Відповідно до п. 1.4 договору зміст і термін надання послуг визначені календарним планом (додаток 2).

Між тим, як вказує позивач, виконавцем роботи виконані не вчасно, акт виконаних послуг підписано лише 15.02.2021 р., що на думку позивача, свідчить про порушення виконання умов договору з боку виконавця.

Так, позивач зазначає, що згідно календарного плану виконавець зобов`язаний був розробити декларацію безпеки ОПН у наступний строк (Т0+0,8 місяці), де Т0-це дата реєстрації договору в ДП НАЕК Енергоатом. За ствердженнями позивача, договір був зареєстрований в ДП НАЕК Енергоатом 21.10.2020 р., тому з цього моменту виконавець був зобов`язаний приступити до виконання робіт. Однак, як стверджує позивач, виконавцем були порушені умови договору, а саме несвоєчасно розроблено декларацію безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2, зокрема порушення умов договору відбулось, починаючи з 15.11.2020 р. (21.10.2020 р. + 0,8 місяць).

Наразі позивач посилається на п. 6.2 договору, згідно якого за порушення термінів надання послуг за договором виконавець сплачує замовникові пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг, надання яких було прострочено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково штраф у розмірі 7% зазначеної вартості.

Так, оскільки відповідачем несвоєчасно надано послуги на суму 49908,16 грн., позивачем нараховано пеню, яка станом на 15.02.2021 р. (з 15.11.2020 р. по 15.02.2021 р.) склала 4591,55 грн., та штраф в сумі 3493,57 грн.

Наразі позивач повідомляє, що його претензія була частково задоволена відповідачем, а саме ТОВ Науково-технічне підприємство Промбезпека визнано суму пені у розмірі 2749,86 грн. та штраф у розмірі 3493,57 грн. згідно відповіді на претензію від 23.03.2021 р. №2405. У зв`язку з цим позивач просить стягнути залишок суми пені в сумі 1841,67 грн. При цьому позивач вказує, що між ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП ЮУ АЕС та ТОВ Науково-технічним підприємством Промбезпека було проведено залік зустрічних однорідних вимог від 15.11.2021 р. № 2572, саме з цього моменту розпочав свій перебіг строк позовної давності.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2022 р. позовну заяву Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/627/22 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.05.2022 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2022 р. розгляд справи № 916/627/22 відкладено на 21 червня 2022 р. з огляду на неявку сторін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2022 р. розгляд справи № 916/627/22 відкладено на 20 липня 2022 р. з огляду на неявку відповідача. При цьому вказаною ухвалою суду задоволено клопотання представника Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція про участь у судовому засіданні 20 липня 2022 р. об 11 год. 15 хв. по справі № 916/627/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EAZYCON.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.07.2022 р. розгляд справи № 916/627/22 відкладено на 08 серпня 2022 р. з огляду на неявку відповідача. При цьому вказаною ухвалою суду задоволено клопотання представника Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція про участь у судовому засіданні 08 серпня 2022 р. о 14 год. 30 хв. по справі № 916/627/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EAZYCON.

08.08.2022 р. від представника ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція на електронну адресу суду надійшла заява про зміну найменування учасника справи, а саме позивача ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція на ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.08.2022 р. у справі № 916/627/22 змінено назву позивача ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція на ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція та розгляд справи відкладено на 29 серпня 2022 р.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, надіслані судом копії ухвал суду були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи, з позначкою адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

В п. 99-2 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Так, надіслані на юридичну адресу відповідача копії ухвал суду повернулись на адресу господарського суду Одеської області з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019р. у справі № 915/1015/16.

Також згідно ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

Так, господарським судом відповідач викликався й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

На думку суду, процесуальна поведінка відповідача при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська АЕС та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-технічним підприємством Промбезпека було укладено договір № 986/37-123-13-20-06575 від 21.10.2020 р. про надання послуг за темою: Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2, відповідно до п. 1.1. якого позивач як замовник доручає відповідачу як виконавцю, а виконавець бере на себе зобов`язання власними та залученими силами якісно надати за плату послуги: Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2.

Відповідно до п.п. 1.3.- 1.5. договору перелік та обсяг послуг, які є предметом цього договору, визначаються технічним завданням (додаток 1). Зміст і термін надання послуг визначені календарним планом (додаток 2). Приймання і оцінка наданих послуг здійснюється замовником відповідно до вимог технічного завдання та календарного плану комісійно у ВП ЮУАЕС.

Згідно п. 2.1 договору ціна договору визначається відповідно до кошторису на надання послуг (додаток 3) та згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток 4) і орієнтовно складає 41590,13 грн., крім того ПДВ (20%) - 8318,03 грн., усього 49908,16 грн.

В п. 2.1.1. договору сторони погодили, що ціна договору є орієнтовною. Остаточна ціна договору уточнюється сторонами і визначається виходячи з:

- фактичного обсягу наданих послуг та їх вартості відповідно до кошторису на надання послуг з (додаток 3) (обсяг, трудовитрати та склад послуг підтверджує підрозділ-куратор), але не більше вартості, спочатку заявленої в договорі;

- фактичної вартості послуг сторонньої організації, що підтверджується завіреними копіями кошторисно-договірних документів, актів виконаних робіт (послуг), але не більше вартості, спочатку заявленої в договорі (необхідність та факт залучення, склад і обсяг фактично наданих послуг сторонньою організацією підтверджує підрозділ-куратор);

Вартість зазначених витрат фіксується виконавцем в акті наданих послуг окремими рядками.

Відповідно до п. 2.2 договору замовник здійснює оплату фактично наданих послуг на розрахунковий рахунок виконавця відповідно до оформленого двостороннього акта здачі-приймання наданих послуг протягом 45 робочих днів з дати підписання акта.

В п. 3.1 договору передбачено, що здача-приймання оформлених в установленому у замовника порядку результатів наданих послуг за договором здійснюється у ВП ЮУАЕС супровідними документами виконавця і оформлюється двостороннім актом здачі-приймання наданих послуг. Акт здачі-приймання послуг готується в 3-х (трьох) примірниках: 2 - виконавцеві, 2 - замовнику. Оформлені сторонами акти здачі-приймання наданих послуг є підставою для взаємних розрахунків.

Згідно п. 3.2 договору замовник протягом 10 робочих днів із дня одержання акта здачі - приймання наданих послуг з комплектом оформлених в установленому порядку документів, згідно з п.3.1 даного договору, зобов`язаний направити виконавцеві підписаний акт здачі-приймання послуг або мотивовану відмову від приймання.

У разі мотивованої відмови від приймання наданих послуг сторони складають двосторонній акт із переліком недоліків, які виконавець зобов`язаний виправити за свій рахунок у термін, погоджений сторонами (п. 3.3договору).

Згідно положень п. 6.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором винна сторона несе майнову відповідальність згідно з чинним законодавством України.

В п. 6.2. договору сторони погодили, що за порушення термінів надання послуг за договором, виконавець сплачує замовникові пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг, надання яких було прострочено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково штраф у розмірі 7% зазначеної вартості.

Відповідно до п. 6.3. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по п. 2.2 даного договору замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,1% від неоплаченої суми, за кожним день прострочення, але не більше 7% неоплаченої суми.

Згідно п. 6.4 договору, якщо надані послуги не відповідають по якості стандартам, технічним умовам, іншій документації чи умовам договору, а також у випадку виявлення інших недоліків наданих послуг, підтверджених актом з переліком всіх порушень, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості неякісно наданих послуг.

Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою і діє до 10.03.2021 р. (п. 10 договору).

Пунктом 12.1. договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є перелічені нижче додатки: Технічне завдання (додаток 1), Календарний план надання послуг (додаток 2), Кошторис на надання послуг (додаток 3), Протокол погодження договірної ціпи (додаток 4).

Також до вказаного договору № 986/37-123-13-20-06575 від 21.10.2020 р. про надання послуг сторонами оформлено додатки: Технічне завдання (додаток 1), Календарний план надання послуг (додаток 2), Кошторис на надання послуг (додаток 3), Протокол погодження договірної ціни (додаток 4).

В Протоколі погодження договірної ціни до договору № 986 від 06.10.2020 р. на надання послуг за темою: Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2 сторони досягли згоди про орієнтовний розмір договірної ціни послуг в сумі: 41590,13 грн., крім того ПДВ (20%) 8318,03 грн., всього 49908,16 грн.

Як вбачається з Календарного плану надання послуг за темою: Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2, сторони погодили надання послуг у три етапи, зокрема:

1. Розробка Декларації безпеки ОПН, строк виконання якої розраховується за формулою - Т0-0,8 місяця;

2. Аналіз одержаних зауважень, розробка остаточної редакції Декларації безпеки, строк виконання якої розраховується за формулою - Т1-0,7 місяця;

3. Супровід експертизи Декларації безпеки ОПН, строк виконання якої розраховується за формулою - Т2-0,5 місяця.

Отже, загальний строк для надання відповідачем послуги за темою: Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2 складає 2 місяця.

При цьому сторонами зазначено, що Т0 - дата реєстрації договору в ДП НАЕК Енергоатом, Т1 дата закінчення етапу № 1, Т2 дата закінчення етапу № 2.

Звітними документами, які підтверджують надання послуги є Декларація безпеки ОПН з позитивним висновком експертизи та акт здачі-приймання наданих послуг.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, укладений між сторонами по справі договір про надання послуг № 986/37-123-13-20-06575 від 21.10.2020 р. є підставою для виникнення у сторін договору зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України) та згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ст. 902 Цивільного кодексу України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, згідно календарного плану надання послуг відповідач зобов`язався розробити Декларацію безпеки ОПН у наступний строк (Т0+2 місяці), де Т0-це дата реєстрації договору в ДП НАЕК Енергоатом. Оскільки договір був зареєстрований в ДП НАЕК Енергоатом 21.10.2020 р., відповідно з цього моменту і протягом двох місяців виконавець мав розробити Декларацію безпеки ОПН, тобто не пізніше 21.12.2020 р.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії акту № 1 здачі-приймання наданих послуг за договором № 986 від 06.10.2020 р. (за реєстр. ДП НАЕК Енерпратом № 37-123-13-20-06575 від 21.10.2020 р.), складеного та підписаного обома сторонами договору 15.02.2021 р., фактично обумовлені договором послуги з „Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2 були надані позивачу 15.02.2021 р., що свідчить про допущення відповідачем прострочення терміну надання послуг, що визнається останнім.

Разом з тим з огляду на те, що відповідач свої зобов`язання не виконав у встановлений договором строк, а саме до 21.12.2020 р., то відповідно відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

Адже за ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачає частина 1 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у такому розмірі: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

При цьому пунктом 6.2. договору сторони погодили, що за порушення термінів надання послуг за договором, виконавець сплачує замовникові пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг, надання яких було прострочено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково штраф у розмірі 7% зазначеної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Як свідчать матеріали справи, позивачем з огляду на прострочення відповідачем терміну надання послуг на адресу відповідача була пред`явлена претензія № 32/4461 від 11.03.2021 р., у якій позивач зазначив, що згідно календарного плану, виконавець зобов`язаний був розробити Декларацію безпеки ОПН у наступний строк (Т0+0,8 місяці), де Т0-це дата реєстрації договору в ДП НАЕК Енергоатом, оскільки договір було зареєстровано в ДП НАЕК Енергоатом 21.10.2020 р. саме з цього моменту виконавець зобов`язаний був приступити до виконання робіт; порушення умов договору з боку виконавця відбулось: з 21.10.2020 р. + 0,8 місяць, тобто з 15.11.2020 р. виконавець порушив умови договору, несвоєчасно розробив декларацію безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2. З огляду на вищевикладене, позивач у претензії № 32/4461 від 11.03.2021 р. просив відповідача відповідно до положень п. 6.2. договору перерахувати штрафні санкції протягом 10 днів з моменту отримання претензії на вказаний рахунок позивача.

Як встановлено судом, ТОВ НВП Промбезпека у відповідь на претензію позивача № 32/4461 від 11.03.2021 р. направило лист, в якому повідомило, що згідно календарного плану виконавець повинен був надати послуги з розробки Декларації безпеки ОПН та супроводження експертизи Декларації безпеки в загальний термін (Т0+2,0 місяці), де Т0 - дата реєстрації договору в ДП НАЕК Енергоатом, тобто до 21.10.2020 р. В якості звітних документів Календарним планом (Додаток 2 до Договору) передбачено надання замовнику Декларації безпеки з позитивним висновком експертизи, акту здачі-приймання наданих послуг після повного завершення виконання робіт за договором. Також відповідач повідомляє, що термін надання послуг за договором, станом на 15.02.2021 р., було прострочено на 56 календарних днів. При цьому відповідач зазначає, що розмір пені за порушення надання послуг визначається відповідно до п. 6.2 договору, а саме за порушення термінів надання послуг за договором виконавець сплачує замовникові пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг, надання якої було прострочено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково штраф у розмірі 7% зазначеної вартості. З огляду на зазначене відповідач вважає, що фактична сума штрафних санкцій, що виникла за прострочення виконання робіт за договором становить 6288,43 грн. (пеня + штраф). Також тим відповідач просив позивача зарахувати визначену суму штрафних санкцій в розмірі 6288,43 грн. в рахунок оплати наданих послуг за договором № 986/37-123-13-20-06575 від 21.10.2020 р., оскільки станом на 23.03.2021 р. оплата послуг за договором виконана не була.

В свою чергу ТОВ НВП Промбезпека на адресу позивача було скеровано заяву про припинення зобов`язань заліком зустрічних однорідних вимог № 2572 від 15.11.2021 р., в якій відповідач заявляє про припинення зобов`язання зобов`язань кожної з сторін зокрема на суму 6288,43 грн. (визнані пеня та штраф згідно листа № 2405 від 23.03.2021 р.), заліком зустрічних однорідних вимог, з відповідним відображенням цієї операції в бухгалтерському обліку.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій, останнім було нараховано пеню за період з 15.11.2020 р. по 15.02.2021 р. (92 дн.) на загальну суму 4591,55 грн. (49908,16 грн. х 0,1%х 92 дн.) та штраф у розмірі 7% 3493,57 грн. (49908,16 грн. х 7%).

Враховуючи те, що між ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП ЮУ АЕС та ТОВ НВП Промбезпека було проведено залік зустрічних однорідних вимог від 15.11.2021 р. № 2572 на суму 6288,43 грн., позивачем заявлено до стягнення залишок суми пені в сумі 1841,67 грн. (4591,55 грн. 2749,88 грн.).

Разом з тим, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені за весь період прострочення, суд дійшов висновку про хибність підрахунків позивача, оскільки термін прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг № 986/37-123-13-20-06575 від 21.10.2020 р. складає 56 днів, починаючи з 22.12.2020 р. - Т0+2,0 міс (0,8 міс. за перший етап + 0,7 міс. за 2 етап + 0,5 міс за 3 етап) до 15.02.2021 р., а не 92 дні, як вказано позивачем з 15.11.2020 р. Адже, як вже зазначалось вище судом, в додатку № 2 до договору № 986 від 06.10.2020 р. „Календарний план надання послуг за темою: Розробка декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки ВОС-2 було передбачено надання відповідачем обумовленої послуги на протязі трьох етапів: 1 - розробка Декларації безпеки ОПН; 2- аналіз одержаних зауважень, розробка остаточної редакції Декларації безпеки; 3- супровід експертизи Декларації безпеки ОПН. При цьому у наведеній таблиці в Календарному плані сторонами зазначено, що звітними документами, які підтверджують надання послуги за всіма переліченими етапами, є Декларація безпеки ОПН з позитивним висновком експертизи та акт здачі-приймання наданих послуг. Проте, з огляду на те, що складання перелічених звітних документів передбачено не безпосередньо за кожним етапом надання послуг окремо, а після завершення всіх трьох етапів, то суд доходить висновку, що надання Декларації безпеки ОПН з позитивним висновком експертизи і акту здачі-приймання наданих послуг є результатом усіх трьох етапів надання послуг, а не результатом надання послуг за договором по першому етапу.

Відтак, фактично сума пені, що виникла за прострочення виконання робіт за договором, за весь період прострочення надання послуги з 22.12.2020 р. до 15.02.2021 р. становить 2794,86 грн. (49908,16 грн.х0,1%х56 дн.). При цьому з огляду на зарахування між сторонами однорідних зустрічних вимог на суму 2749,88 грн., суд доходить висновку про відсутність суми пені, яка підлягає стягненню відповідача.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідіність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази щодо існування у відповідача обов`язку з оплати штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за договором про надання послуг № 986/37-123-13-20-06575 від 21.10.2020 р., суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція не відповідають вимогам чинного законодавства та не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість і недоведеність.

У зв`язку з тим, що рішення відбулось не на користь позивача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічного підприємства Промбезпека про стягнення 1841,67 грн. відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 05 вересня 2022 р.

Суддя В.С. Петров