ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"08" вересня 2022 р. Справа № 916/2183/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМА» (58000, Чернівецька обл., місто Чернівці, вул. Коломийська, буд. 2Ж, ) за вх.суду№2265/22 від 05.09.2022р. про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи-підприємця Шевченко Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на суму 13273,08грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОМА» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Шевченко Юлії Володимирівни заборгованості у сумі 13273,08грн. у тому числі 9679,86грн. основного боргу, 1539,47грн. індексу інфляції, 1424,15грн. пені, 145,60грн. 3% річних, 484,00грн. штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Товариством з обмеженою відповідальністю «РОМА» заявлено вимогу про стягнення заборгованості за договором поставки №53316 від 11.11.2020р. у сумі 9679,86грн. та 1539,47грн. індексу інфляції, 1424,15грн. пені, 145,60грн. 3% річних, 484,00грн. штрафу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви про видачу судового наказу Товариством з обмеженою відповідальністю «РОМА» додане платіжне доручення №33712 від 01.08.2022р. на суму 248,10грн.

Однак згідно інформації з діловодства Господарського суду Одеської області вказане платіжне доручення вже було подано до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМА» про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи-підприємця Шевченко Юлії Володимирівни на суму 13273,08грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.08.2022р. №916/1782/22 (суддя Щавинська Ю.М.) було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «РОМА» у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМА» та додані до неї документи, зазначає наступне.

Судовий збір у сумі 248,10грн. згідно платіжного доручення №33712 від 01.08.2022р. вже був поданий до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМА» (вх.суду№1938/22 від 08.08.2022р.) про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи-підприємця Шевченко Юлії Володимирівни на суму 13273,08грн., яка була розглянута відповідно до ухвали Господарського суду Одеської області від 18.08.2022р. №916/1782/22 (суддя Щавинська Ю.М.).

Приймаючи до уваги вищевикладене, судовий збір у сумі 248,10грн. згідно платіжного доручення №33712 від 01.08.2022р. не може бути зарахований за подачу заяви про видачу судового наказу за вх.суду№2265/22 від 05.09.2022р.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником Товариством з обмеженою відповідальністю «РОМА» заявлено вимогу про стягнення 1539,47грн. індексу інфляції, 1424,15грн. пені, 145,60грн. 3% річних, 484,00грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За змістом положень ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором. Відтак, пеня є штрафною санкцією, а вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Враховуючи наведене, вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Тому вказані вимоги підлягають розгляду в порядку позовного провадження, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав таких нарахувань, періодів, тощо. Отже, вимоги про стягнення пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Вимоги в частині стягнення річних та інфляційних витрат не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на договорі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМА» за вх.суду№2265/22 від 05.09.2022р. про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи-підприємця Шевченко Юлії Володимирівни на суму 13273,08грн.

Згідно ч.1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 148, п. 1 ч.3. ст. 150, п. 1 ч.1, ст.152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «РОМА» (58000, Чернівецька обл., місто Чернівці, вул. Коломийська, буд. 2Ж, ) про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи-підприємця Шевченко Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості заборгованості у сумі 13273,08грн. у тому числі 9679,86грн. основного боргу, 1539,47грн. індексу інфляції, 1424,15грн. пені, 145,60грн. 3% річних, 484,00грн. штрафу.

Ухвала набирає чинності 08.09.2022р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Л.В. Степанова