РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2022Справа № 916/1914/21

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників сторін у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенко-Карого

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор"

про стягнення заборгованості у розмірі 6 991,22 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.07.2021 Київський національний університет театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенко-Карого (далі - позивач, Університет) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 3677 від 16.11.2006 у розмірі 6 991,22 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Університет посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 3677 від 16.11.2006 року.

Ухвалою суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1914/21; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 10.09.2021 Господарським судом Одеської області справу № 916/1914/21 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

За наслідками автоматичного розподілу справи № 916/1914/21 справа передана для розгляду судді Джарти В. В.

Ухвалою суду від 08.10.2021 прийнято справу № 916/1914/21 до свого провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 08.10.2021 про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65005, м. Одеса, вул. Балківська, 120/1.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 08.10.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2006 між Регіональним відділенням Фондом державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 3677 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, загальною площею 4.32 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд.40, (площу на поверхні стіни в напівпідвальному поверсі), що знаходиться на балансі Університету (балансоутримувач), вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 30.06.2006 - 17 331,00 грн. Майно передається в орендк з метою розміщення двох об`єктів внутрішньої реклами типу «Ситі-Лайт», розмірами 1,2 м х 1,8 м кожний, що є власністю орендаря.

Згідно з пунктом 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої КМУ.

Перерахування орендної плати здійснюється орендарем самостійно до 10 числа місяця наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 50 % орендної плати перераховується до державного бюджету, 50 % - на розрахунковий рахунок балансоутримувача (пункт 3.3 договору).

У пункті 10.5 договору встановлено, що останній вважається продовженим на тих самих умовах, якщо жодна зі сторін на протязі місяця після його закінчення не заявіть про припинення договору .

27.09.2017 Регіональним відділенням Фондом державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством (орендар) укладено договір № 3677/08 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 3677 від 16.11.2006.

За умовами договору про внесення змін викладено, зокрема, пункти 1, 3.1 щодо зміни оцінки вартості майна в розмірі 83 900,00 грн; щодо розміру базового місяця оренди за квітень 2017 року - 1 048,75 грн.

Листом Регіонального відділення ФДМУ по м. Києву № 30-06/1740 від 21.02.2020 термін дії Договору оренди №3677 продовжено до 16.01.2021.

У подальшому, 14.12.2020 Університет листом №786-01 звернувся до Регіонального відділення ФДМУ по м. Києву з пропозицією розірвання договору оренди №3677 від 16.11.2006.

У відповідь на даний лист Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву звернулося до Університету та Товариства з листом №30-06/455 від 22.01.2021 про припинення дії договору оренди №3677 від 16.11.2006. Даний лист отримано Університетом згідно з відбитком календарного штемпелю 01.02.2021.

Поряд із цим, у період з січня 2020 року по січень 2021 року (окрім травня 2020 року) Університет нарахував та виставляв Товариству рахунки за договором № 3677 від 16.11.2006 на суму 6 991,22 грн, що залишилась не сплаченою.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Плата за користування майном справляється з наймача (частина 1 статті 762 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як передбачено умовами договору № 3677 від 16.11.2006, перерахування орендної плати здійснюється Товариством самостійно.

Судом встановлено, що Товариство на момент прийняття рішення не надало документів, які би могли свідчити про погашення суми боргу з орендної плати за договором за період з січня 2020 року по січень 2021 року (окрім травня 2020 року) у загальному розмірі 6 991,22 грн, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенко-Карого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" про стягнення заборгованості у розмірі 6 991,22 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 120/1; ідентифікаційний код 32979455) на користь Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенко-Карого ( 01052, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 40; ; ідентифікаційний код 02214171) 6 991 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто одну) грн 22 коп. заборгованості, а також 2 270 грн (дві тисячі двісті сімдесят) 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08.07.2022.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ