СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Харків Справа № 922/2954/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Медуниця О.Є. , суддя Радіонова О.О.

За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши апеляційну скаргу (вх. №293 Х/3) Ломанової А.В. не з`явились не з`явились Акціонерного товариства Покровський Гірничо- збагачувальний комбінат", м. Покров, Дніпропетровська область
на додаткове рішення господарського суду Харківської області
від 12.01.2022 року (повний текст рішення складено та підписано 12.01.2022 року)
у справі за позовом до про№922/2954/21 (суддя Прохоров С.А.) Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", м. Покров, Дніпропетровська область Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Він ХХІ", смт. Васищеве, Харківський район, Харківська область стягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Східного апеляційного господарського суду перебуває справа №922/2954/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Покровський Гірничо-збагачувальний комбінат, м. Покров, Дніпропетровська область №101-68/4, від 27.01.2022, зареєстрованою канцелярією Східного апеляційного господарського суду 01.02.2022 (вх.№293 Х/3) з додатками, в якій просить:

-скасувати Додаткове Рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/2954/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення з Акціонерного товариства Покровський гірничо-збагачувальний комбінат 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу;

-стягнути судовий збір за розгляд апеляційної скарги з Товариству з обмеженою відповідальністю ГУД ВІН ХХІ на користь Акціонерного товариства Покровський гірничо-збагачувальний комбінат.

За змістом апеляційної скарги, позивач посилається на наступні обставини:

12.01.2022 р. господарським судом Харківської області ухвалено додаткове рішення у справі №922/2954/21, яким заяву ТОВ «ГУД ВІН ХХІ» про винесення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Покровський ГЗК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІН ХХІ» 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Акціонерне товариство «Покровський ГЗК» не погоджується з додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 12.01.2022 року, вважає, що оскаржуване рішення є неправомірним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права України.

Апелянт наполягає на тому, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не звернув уваги на правильні та важливі аргументи позивача.

Крім того, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІН ХХІ» надіслав до господарського суду Харківської області відзив на позовну заяву б/н від 27.07.2021 року, в якому заявив про незгоду із позовними вимогами АТ «Покровський ГЗК». Проте, на переконання позивача, відповідач у своєму відзиві не ставив жодного питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з АТ «Покровський ГЗК». До зазначеного відзиву відповідач надав копії наступних документів: 1) попередній розрахунок судових витрат у справі (попередньо судові витрати, які поніс відповідач у зв`язку із розглядом справи складають 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу; 2) копію ордера адвоката Валєєвої М.В. на надання правової допомоги ТОВ «ГУД ВІН ХХІ»; 3) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія АГ №000844, видане адвокату Валєєвій М,В.; 4) копію квитанції до прибуткового касового ордера №9 від 12.08.2021 р. на суму 6000,00 грн., як зазначає позивач, без жодної печатки. Також, апелянт зазначив, що на його адресу копію договору про надання правової допомоги надано не було, також не було надано жодного документу, якій підтверджує витрати на професійну правничу допомогу (договір, фактичний розрахунок судових витрат, рахунків, акт виконаних робіт (наданих послуг) згідно до договору про надання правничої допомоги.

Крім того, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона у справі зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 1-3 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Однак, на переконання скаржника, відповідачем у справі №922/2954/21 заяву до господарського суду Харківської області про ухвалення додаткового рішення було подано до суду лише 02.12.2021, тобто з порушенням норм, визначених статтями 129 та 221 ГПК України.

Також, позивач вважає, що ТОВ «ГУД ВІН ХХІ» не доведено, що сума судових витрат, є такою, що відповідає діям, вчиненим представником відповідача. Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Апелянт звертає увагу, що відповідачем не доведена належним чином обґрунтованість визначення вартості однієї години роботи адвоката, яким чином ця вартість визначена.

АТ «Покровський ГЗК» зверталося до суду першої інстанції з позовними вимогами про стягнення суми штрафу у розмірі 15 802,84 грн. Проте, судові витрати у сумі 6000,00 грн., складають 40% від ціни позову, що на думку апелянта є необґрунтованим, суттєво завищеним та вважає, що відповідачем не доведено того факту, що ці послуги чи роботи виконувались представником відповідача, у зв`язку із ненаданням останнім належних доказів: фактичного розрахунку судових витрат у справі, розрахунків, акту виконаних робіт (наданих послуг) згідно до договору про надання правничої допомоги, належних платіжних документів про отримання коштів за виконані роботи.

Крім того, апелянт звертає увагу суду, на той факт, що 30.11.2021 відповідач звернувся з заявою до Східного апеляційного господарського суду про відшкодування судових витрат у зв`язку з апеляційним розглядом справи№922/2954/21 та просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з апеляційним переглядом рішення у справі №922/2954/21 у сумі 3000,00 грн. Але, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 року ТОВ «ГУД ВІН ХХІ» відмовлено у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/2954/21.

АТ «Покровський ГЗК» у своїх додаткових поясненнях №101-1107 від 15.12.2021 посилався на практику Східного апеляційного господарського суду по даній справі. Проте, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення не врахував практику взагалі. Тому, апелянт вважає, що господарський суд Харківської області зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, та не прийняв зазначене, що на думку позивача є підставою для скасування додаткового рішення від 12.01.2022 року.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 01.02.2022 р. в порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду цієї апеляційної скарги визначено головуючого суддю-доповідача Черноту Л.Ф., тоді як іншими членами колегії є Зубченко І.В., Радіонова О.О.

08.02.2022 року на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 господарським судом Харківської області направлено матеріали справи №922/2954/21 за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", м. Покров, Дніпропетровська область до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Він ХХІ", смт. Васищеве, Харківський район, Харківська область про стягнення коштів.

09.02.2022 року Східним апеляційним господарським судом отримано та зареєстровано за вх. №268 матеріали справи №922/2954/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2022, відкрито апеляційне провадження у справі №922/2954/21. Встановлено учасникам справи строк до 25.02.2022 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань, відповіді на відзив, тощо з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі. Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Покровський Гірничо-збагачувальний комбінат, м. Покров, Дніпропетровська область у справі №922/2954/21 призначено на "16" березня 2022 р. о 10:30 годині.

Разом з тим, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Отже, судове засідання, призначене на 16.03.2022 у справі №922/2954/21, не відбулося.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Зубченко І.В. у справі №922/2954/21 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідача): Чернота Л.Ф., суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" постановлено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (до 23 серпня 2022 року).

Таким чином, на час постановлення даної ухвали, в Україні продовжено строк дії воєнного стану, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, розташованого у м. Харкові.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 27 Конституції України обов`язком держави є захист життя людини.

Своєю чергою, з огляду на необхідність розгляду апеляційної скарги впродовж розумних строків в контексті встановлених п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950р. гарантій, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 17.06.2022 призначив апеляційну скаргу Акціонерного товариства Покровський Гірничо-збагачувальний комбінат", м. Покров, Дніпропетровська область на 07.09.2022р. о 10 годині 00 хвилин з повідомленням всіх учасників справи.

Представник позивача (апелянта) в судове засідання 07.09.2022 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, керуючись ст. 42 ГПК України надіслав клопотання №101-484 від 05.09.2022 про розгляд справи за його відсутності. Також, в резолютивній частині клопотання просив суд: врахувати доводи АТ «Покровський ГЗК», які викладені в апеляційній скарзі №101-68/4 від 27.01.2022, скасувати Додаткове Рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/2954/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення з Акціонерного товариства Покровський гірничо-збагачувальний комбінат 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу; стягнути судовий збір за розгляд апеляційної скарги з Товариству з обмеженою відповідальністю ГУД ВІН ХХІ на користь Акціонерного товариства Покровський гірничо-збагачувальний комбінат.

Представник відповідача в судове засідання 07.09.2022 також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать відомості картки обліку вихідних документів, а також повідомлення про вручення поштових відправлень.

Статтею 120 частинами 3, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2022, якою було призначено розгляд справи на 07.09.2022 о 10:00 год., було оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 20.06.2022. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони не були позбавлені можливості дізнатися в суді апеляційної інстанції про подальший перебіг питання щодо зазначеної апеляційної скарги та заяви про відмову від неї та своєчасно ознайомлюватися з відповідними судовими рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України.)

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, а також з огляду на те, що явка сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а наявних матеріалів справи на думку суду достатньо для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України було складено протокол судового засідання.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом щістедесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частинами 1 та 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Він ХХІ" в якому, згідно прохальної частини, просив суд стягнути з відповідача 27 218,02 грн.

В обгрунтвання своїх вимог, позивач зазначав, що 02.11.2020 р. відповідачем була зареєстрована податкова накладна, але не належним чином. 24.12.2020 р. була надана корегована видаткова накладна, але з простроченням у 46 к/д, про що свідчать розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 766 від 21.12.2020 р. та квитанція № 1 від 24.12.2020 р. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача штрафни санкції за несвоєчасне подання податкової накладної.

За порушення строків реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого п.7.1. договору, позивачем нараховано штраф у розмірі 0,1% за кожен день прострочки реєстрації податкової накладної у сумі 15 802,84 грн за період з 08.11.2020 по 23.12.2020, проти чого заперечує відповідач.

Наведені обставини були причиною спору.

04.10.2021 господарським судом Харківської області було ухвалено рішення у справі №922/2954/21,згідно якого у задоволенні позову Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства «ГУД ВІН ХХІ» про стягнення коштів відмовлено.

21.10.2021 Акціонерне товариство «Покровський ГЗК» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №101-946/86 від 21.10.2021р. на рішення господарського суду Харківської області від 04.10.2021 р.

25.11.2021 р. Східним апеляційним господарським судом апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 04.10.2021 залишене без змін.

01.12.2021 до господарського суду Харківської надійшла заява відповідача (вх. №28318 від 29.11.2021) про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат.

Позивачем до суду першої інстанції були подані до суду пояснення на заяву відповідача (вх. №29945 від 20.12.2021), в яких він заперечував проти її задоволення, посилаючись на те, що заяву було подано з порушенням строків, встановлених статею 129 та статею 221 Господарського процесуального кодексу України.

Також, позивач подав клопотання (вх. №347 від 10.01.2022) про розгляд заяви без участі його представника.

Розглядаючи заяву відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що судом в рішенні від 04.10.2021 не було вирішено питання про стягнення судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу, в сумі 6000,00 грн., тому, господарський суд Харківської області вважав за можливе прийняти з цього питання додаткове рішення в порядку вимог статті 244 ГПК України.

Також, суд зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гуд Він ХХІ" було виконані в повному обсязі вимоги процесуальних норм. Так, відзив на позовну заяву містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. До відзиву були подані відповідні докази понесення таких витрат, а саме:

-посвідчена копія Договору на надання правничої допомоги № б/н від 12.08.2021 року;

-ордер на надання правової допомоги;

-посвідчена копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

-посвідчена копія квитанції до прибуткового касового ордеру №9 від 12.08.2021 р про сплату відповідачем грошових коштів адвокату;

Перелік дій, вчинених адвокатом в рамках надання правничої допомоги у даній справі детально викладений п. 2.1. Договору на надання правничої допомоги № б/н від 12.08.2021 року.

Таким чином, посилання позивача на неподання відповідачем доказів понесення судових витрат у встановлені строки, на думку суду першої інстанції спростовуються матеріалами справи.

Крім того, суд зазначив, що заява відповідача вх. №28318, яка розглядалася, подана відповідачем в порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу України про винесення додаткового рішення у справі, а не у відповідності до ст. 129 та ст. 221 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІН ХХІ» в особі директора Горобця Олега Петровича, який діє на підстав Статуту у справі №922/2954/21 здійснювалося адвокатом Валєєвою Мариною Володимирівною, яка діє на підставі свідоцтва про право нга заняття адвокатською діяльністю №000844 виданого Радою адвокатів Луганської області від 28.05.2021 року.

Предметом цього договору сторони погодили наступне.

Виконавець зоюов`язується надати правничу допомогу клієнтові щодо представництва його інтересів у господарському суду Харківськох області з питань виконання господарського договору про надання послуг №У2745/05 від 05.10.2020 року, укладеного між клієнтом та Аціонерним товариством «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (п.1.1 договору).

Розділом 2 «Порядок виконання зобов`язань виконавцем» сторони врегулювали таке.

Правнича допомога надається клієнту шляхом:

-юридичного аналізу правовідносин, які є предметом доручення згідно п. 1.1 цього договору;

-усного та письмового консультування з правових питань, що стосуються доручення за цим договором;

-складання відзиву на позовну заяву для захистоу прав клієнта у правовідносинах, що є предметом доручення за цим договором;

-складання проектів інших процесуальних документів, необхідних для виконання доручення клієнта, зазначеного у п.1.1 цього договору;

-представництво інтересів клієнта в господарському суд Харківської області;

-вчинення будь-яких інших дій, передбачених ст.. 20 Закону України «Про адвокатську діяльність», необхідних для якісного виконання доручень клієнта зазначених у п. 1.1. цього договору;

Обмеження прав виконавця (адвоката), як представника клієнта, на вчинення процесуальних та інших дій в його інтересах, не встановлюється (п. 2.1-2.2 договору).

Пунктами 3.1 - 3.2 договру встановлено, що клієнт зобов`язується оплатити роботу виконавця на умовах, визначених цим договором. Клієнт зобов`язується надавати виконавцеві всі наявні в нього документи та інформацію, необхідні для належного виконання зазначених у п. 1.1 цього договору доручень, а в рахі необхідноості додатково видати виконавцеів довіреність на виконання певних доручень, з визначеним переліком повноважень.

Розділом 4 «Гонорар та витрати» сторони погодили наступне.

За надання правничої допомоги по цьому договору клієнт виплачує виконавцеві гонорар у розмірі 6000,00 грн. Клієнт здійснює оплату за цим договором день його підписання. Факт оплати підтверджується касовим ордером, що видається виконавцем. Клієнт зобов`язується нести усі судові витрати, встановлені діючим законодавством України за вчинення процесуальних дій у справах, зазначених у п. 1.1 цього договору. Несплата або неналежна (несвоєчасна/неповна) оплата вказаних судових витрат є підставою для односторонньої відмови виконавця від виконання доручення за цим договором (п.4.1-4.3 договору).

Пунктами 6.2 - 6.3 договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання. Договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цис договором.

Конкретний вид та обсяг послуг за цим договором узгоджується сторонами та закріплюється в окремому документі (далі-Завдання), що підписується обома сторонами та є невід`ємною частиною цього договору. В залежності від потреб клієнта та домовленостей сторін, на виконання цього договору сторонами може бути узгоджене та підписане як одне завдання, так і декілька окремих завдань (пов`язаних між собою або не пов`язаних між собою) (пункт 3.1 договору).

Послуги за цим договором надаються виконавцем за конкретними запитами уповноважених осіб клієнта. Послуги за цим договором можуть надаватися як в усній, так і в письмовій формі відповідно до домовленості між сторонами в кожному конкретному випадку (пункт 3.2 договору).

У пункті 3.3 договору сторони погодили, що послуги за цим договором можуть надаватися як штатними співробітниками виконавця, так і іншими консультантами, котрі на розсуд виконавця залучаються ним для надання послуг за умов, що відповідальність за надані послуги несе винятково виконавець, за умови, що усі винагороди таких співробітників та консультантів включатимуть у погоджений розмір базової ставки виконавця (як визначено у пункті 4.1 нижче). Штатні співробітники виконавця та інші консультанти, які залучаються виконавцем для надання послуг, надалі разом іменуються спеціалістами виконавця. Конкретні спеціалісти, які здійснюють роботи за відповідними запитами клієнта, визначаються виконавцем самостійно, якщо інше окремо не погоджено сторонами.

Договір підписаний сторонами за обох сторін.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Із тексту апеляційної скарги вбачається, що 02.12.2021 Акціонерне товариство «Покровський ГЗК» отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІН ХХІ» заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2954/21, якою відповідач просив суд першої інстанції ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Акціонерного товариства «Покровський ГЗК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІН ХХІ» витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи №922/2954/21 у сумі 6000,00 грн.

Суд, апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи №922/2954/21 вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1- 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гуд Він ХХІ" звернулось до суду першої інстанції з відзивом на позовну заяву б/н від 27.08.2021 (зареєстровано судом 30.08.2021), якій містив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Згідно з попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у позові, очікувані витрати на правову допомогу становили 6000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За загальним правилом, відшкодування судових витрат, у тому числі й на професійну правничу допомогу, здійснюється виключно у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом виключно у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №927/26/18).

За змістом означеної норми вбачається, що можливість подальшого (після проведення останнього судового засідання) подання заяви про розподіл витрат з професійної правничої допомоги прив`язана до дебатів (ст.221 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Беручи до уваги те, що розгляд даної справи здійснювався господарським судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, яке не передбачає наявності такої стадії судового процесу як судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України стосовно подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас, у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання відповідної заяви про стягнення розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20).

Судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що оскільки процесуальним законом врегульовано подання доказів понесених витрат до закінчення розгляду справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідач мав подати такі докази у строк до 11.10.2021 включно, тобто, у п`ятиденний строк після ухвалення рішення (повний текст рішення господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №922/2954/21 складено та підписано також 04.10.2021). Оскільки п`ятий день припадає на неділю 10.10.2021, а у розумінні ч. 4 ст. 116 ГПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідни, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий днь.

Разом з цим, заяву про ухвалення додаткового рішення подано до суду засобами поштового зв`язку 29.11.2021, (зареєстровано судом 01.12.2021), тобто, з пропуском процесуального строку.

В мотивувальній частині додаткового рішення від 12.01.2022 суд зазначив, що відповідач заявляв у відзиві на позовну заяву про понесені судові витрати і додав до відзиву докази понесення цих витрат, у відповідача є право на їх відшкодування, однак це питання не було вирішено в рішенні суду від 04.10.2021.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з такими твердженнями суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що учасник справи несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено ст. 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 ст. 119 ГПК України).

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Отже, в силу приписів процесуального закону, вчинення судом процесуальної дії з поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, здійснюється виключно на підставі клопотання учасника справи.

Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17).

В матеріалах даної справи відсутнє клопотання про поновлення строку для звернення з відповідним клопотанням про стягнення судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваного рішення від 04.10.2021 дійсно отримано представником відповідача - 06.10.2021, доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з трек-номером 742 (том 1, а.с. 118).

Отже, з урахуванням факту отримання копії рішення відповідачем 06.10.2021, для наявності можливості поновлення процесуального строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, така заява та відповідні докази мали бути подані у строк до 11.10.2021 включно. Проте, відповідних заяв/клопотань відповідачем подано не було.

При цьому, як вбачається з наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Гуд Він ХХІ" доказів понесення витрат на правничу допомогу, акт виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги б/н від 10.11.2021 складено та підписано сторонами 25.11.2021. Тобто, докази понесення витрат могли бути подані у строк впродовж п`яти днів після отримання позивачем копії судового рішення, однак, з незрозумілих причин відповідач допустив додаткове зволікання у реалізації його процесуальних прав.

Як було зазначено, згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Частиною 8 ствтті 129 ГПК України встановлено, що у разі неподання відповідних доказів на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту даних норм вбачається, що Господарським процесуальним кодексом України передбачено дві умови за яких може бути подано докази понесення судових витрат:

1) до закінчення судових дебатів;

2) протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, у разі подання стороною доказів у п`ятиденний строк після ухвалення судового рішення зазначена процесуальна дія вважатиметься належною лише тоді, коли на це є поважні причини та коли цим процесуальним діям передувала відповідна заява в порядку встановленому ч.8 ст.129 ГПК України зроблена до закінчення судових дебатів.

Докази понесення судових витрат (орієнтований розрахунок) подані відповідачем до суду першої інстанції 30.08.2021(відзив на позовну заяву), а отже, відсутні підстави для залишення заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу без розгляду в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Поряд з цим, відповідачем не була подана заява про намір подати докази понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та подання стороною доказів понесення судових витрат є різними процесуальними діями, які регулюються різними нормами Господарського процесуального кодексу України (подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат врегульовано статтею 124 ГПК України, тоді як подання доказів понесення судових витрат - врегульовано частиною 8 статті 129 ГПК України) та мають різні правові наслідки невчинення цих дій.

Отже, зазначеною нормою процесуального законодавства передбачено можливість подання доказів і після ухвалення рішення суду, як це зробив представник відповідача, однак, такі докази можуть бути подані після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (тобто, заяву про те, що такі докази будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду).

Проте, у даному випадку така заява представником відповідача подана лише 29.11.2021 (за реєстрована судом 01.12.2021). Тобто, з пропуском встановленого чинним законодавством строку.

Отже, у даному випадку, відповідач з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягненя з позивача витрат на професійну правничу допомогу, звернувся лише 29.11.2021 (за реєстрована судом 01.12.2021) після ухвалення рішення суду, однак, ним у відповідності до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не було зроблено про це відповідну заяву. Тому правові підстави для задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про ухвалення додаткового рішення, яким задовольнив заяву відповідача про стягнення Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Він ХХІ" - 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Проте, апеляційний суд зазначає, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №333/6816/17, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

На переконання колегії суддів, відповідач, безпідставно зволікаючи у своєчасному поданні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи, створив собі перешкоди у реалізації процесуальних прав та пропустив встановлений законом процесуальний строк, не зазначивши при цьому достатньо переконливих аргументів щодо наявності підстав для його поновлення. Таким чином, зазначене судова колегія вважає порушенням норм процесуального та матеріального права.

Крім того, позивач у запереченнях №101-10732 від 02.12.2021 р. зазначив, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи надає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Проте, суд першої інстанції, під час ухвалення оскаржуваного додаткового рішення не прийняв до уваги доводи позивача, які були зазначені у вищевказаних запереченнях. Місцевий суд зазначив лише про те, що позивачем були подані до суду пояснення на заяву відповідача (вх. №29945 від 20.12.2021), в яких він заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що заяву було подано з порушенням строків, встановлених ст. 129 та ст. 221 ГПК України.

Також, заперечуючи проти розміру заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу позивач вказував, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. На думку останнього, вартість правничої допомоги значно завищена.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Втім, твердження АТ «Покровський ГЗК» про те, що останнє зверталося до суду першої інстанції з позовними вимогами про стягнення суми штрафу у розмірі 15 802,84 грн., проте, судові витрати у сумі 6000,00 грн., складають 40% від ціни позову, також є необгрунтованими. Тому, що Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Він ХХІ" в якому, згідно прохальної частини, просить суд стягнути з відповідача 27 218,02 грн., а не 15 802,84 грн., як зазначає позивач в апеляційній скарзі. Але, в даному конкретному випадку, критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру не розглядається у зв`язку із тим, що відповідач з порушенням строку звернувся з заявою про понесених судових витрат.

Оскільки можливість правової оцінки обґрунтованості заяви щодо певної суми для розподілу у якості судових витрат перебуває в залежності від попередньо зробленої в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України заяви про це учасника справи (до закінчення судових дебатів), остільки апеляційний суд, зважаючи на те, що останнім вимоги щодо подання відповідної заяви про їх надання дотримані не були. Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного додаткового рішення місцевого господарського суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому додаткове рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2022 року у справі №922/2954/21 слід скасувати.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд. -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», м. Покров, Дніпропетровська область задовольнити.

2. Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2021 року у справі №922/2954/21 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІН ХХІ» у задоволенні заяви про стягнення з Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07.09.2022

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова