ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2943/17

Господарський суд Одеської області

У складі колегії суддів: головуючого судді Желєзної С.П.,

суддів Бездолі Ю.С., Рога Н.В,

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Гортолум В.С. за довіреністю;

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи: Клименко Ю.І. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" про перегляд рішення суду за виключними обставинами, подану по справі за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Укркава" про стягнення 136 267 171,63 грн. і 5 916 392,36 доларів США, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка плюс" до відповідачів акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк", товариства з обмеженою відповідальністю "Укркава" про визнання кредитного договору припиненим та визнання заборгованості погашеною,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.07.2020р. по справі №916/2943/17, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2020р. та постановою Верховного Суду від 30.03.2021р., позов акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі по тексту АТ „Ощадбанк) задоволено частково шляхом присудження до стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю "Укркава" (далі по тексту ТОВ „Укркава) заборгованості за основним боргом у доларах США у сумі 2 979 448,59 дол. США, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у доларах США у сумі 242 224,95 дол. США; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів у доларах США у сумі 20 420,80 дол. США; заборгованості за основним боргом у гривні у сумі 39 965 000 грн., простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 10 588 928,93 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 3 250 986,83 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 7 024 863,23 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 13 642 751,68 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів у гривні у сумі 661 676,58 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів у гривні у сумі 1 921 226,55 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів у гривні у сумі 3 080 341,43 грн.; судового збору у сумі 380 615,95 грн., у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка плюс" (далі по тексту ТОВ „Чорноморочка плюс) відмовлено.

20.07.2022р. до суду від АТ „Ощадбанк надійшла заява про перегляд рішення суду від 09.07.2020р. за виключними обставинами, передбаченими п. 1 ч. 3 ст. 320 ГПК України, відповідно до якої позивач просить суд скасувати рішення суду від 09.07.2020р. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ „Ощадбанк задовольнити у повному обсязі.

АТ „Ощадбанк зазначено, що рішення суду від 09.07.2020р. про часткове задоволення позовних вимог було проголошено із урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 04.02.2020р. по справі №912/1120/16, щодо застосування приписів ст. ст. 625, 1048, 1050 ЦК України. Проте, за твердженням позивача, норма ч. 1 ст. 1050 ЦК України (з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду) обмежує право позивача на отримання процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим позивач звернувся із конституційною скаргою до Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) припису першого речення частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України

АТ „Ощадбанк в обґрунтування поданої заяви посилається на прийняття Конституційним Судом України рішення від 22.06.2022р. у справі № 3-188/2020(455/20), яким було визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), припис першого речення ч. 1 ст. 1050 ЦК України. Наведене, за переконанням позивача, свідчить про наявність підстав для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Ухвалою суду від 25.07.2022р. заява АТ „Ощадбанк була прийнята до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Желєзна С.П., суддя Бездоля Ю.С., суддя Рога Н.В., із призначенням заяви до розгляду у судовому засіданні.

10.08.2022р. до суду від ТОВ „Укркава надійшов відзив на заяву про перегляд рішення суду від 09.07.2020р. за виключними обставинами, згідно якого відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні поданої ним заяви, судове рішення залишити без змін. Відповідачем по тексту відзиву на заяву також наголошено, що конституційність застосованого судом закону не є підставою для перегляду рішення за виключними обставинами. В обґрунтування власної позиці відповідач посилається на висновки, наведені Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 08.09.2020р. по справі №916/3006/17.

ТОВ „Чорноморочка плюс заперечувало проти задоволення поданої позивачем заяви, посилаючись на відсутність підстав для перегляду рішення суду від 09.07.2020р. за виключними обставинами.

Розглянувши заяву АТ „Ощадбанк про перегляд рішення суду за виключними обставинами, господарський суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 320 ГПК України передбачено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 325 ГПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 29.10.2019р. у справі № 922/1391/18 дійшов висновку, що застереження щодо можливості перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у разі, якщо воно ще не виконане, ґрунтується на принципі юридичної визначеності, який вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду, що у повній формі розкривається у «res judicata pro veritate habetur!» - «судове рішення визнається за істину». Суть цього принципу полягає у тому, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим, не може ставитися під сумнів та підлягає виконанню, тобто вирішення судом спірного питання визнається за істину.

Дія принципу res judicata передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності. Вирішуючи господарський спір, суд застосовує правовий акт, а у випадку, якщо доходить висновку, що правовий акт суперечить Конституції України, не застосовує його з дотриманням порядку, встановленого частиною шостою статті 11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), і, вирішивши таким чином спір, встановлює стан правової визначеності у відносинах між сторонами. За судовим рішенням, яке не потребує виконання, такий стан і наслідки, передбачені судовим рішенням, встановлюються одразу з набранням рішенням сили. Водночас відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання, зокрема, судових рішень. Наслідки, передбачені судовим рішенням, яке потребує виконання, остаточно настають після виконання цього судового рішення. Саме з виконанням судового рішення реально поновлюються права особи, яка зверталась з відповідним позовом до суду, і яка за наслідками виконання цього судового рішення отримує визначеність у правовому статусі, на який може покладатись, реалізуючи свої права та обов`язки.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням. Виняток встановлений нормою п. 1 ч. 3 ст. 325 ГПК України для випадків, коли рішення суду ще не виконане, тобто коли наслідки, передбачені ним, остаточно не настали.

Господарський суд зазначає, що докази виконання ТОВ „Укркава рішення господарського суду Одеської області від 09.07.2020р. по даній справі в матеріалах справи відсутні.

Слід зазначити, що господарським судом під час прийняття рішення від 09.07.2020р. по даній справі було враховано, зокрема, правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, про зміну терміну кредитування по договору кредитної лінії №86 від 28.12.2011р. після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, а, отже, про відсутність можливості здійснювати нарахування відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.06.2022р. у справі № 3-188/2020(455/20) було визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), припис першого речення ч. 1 ст. 1050 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.09.2020р. по справі №916/3006/17 наголосила, що ст. 325 ГПК України надає право стороні по справі звернутися до суду із заявою про перегляд судових рішень за виключними обставинами за таких умов: застосування судом при вирішенні відповідної справи закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, неконституційність якого встановлена Конституційним Судом України або ж незастосування судом при вирішенні справи закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, конституційність якого встановлена Конституційним Судом України. Лише за таких обставин може бути відкрите провадження за виключними обставинами.

З огляду на викладене господарський суд доходить висновку, що АТ „Ощадбанк має право на перегляд судового рішення за виключними обставинами, по-перше, у випадку неконституційності застосованого судом закону; по-друге, у випадку конституційності не застосованого судом закону.

Проте, фактично в даному випадку підставою для звернення АТ „Ощадбанк до суду із заявою про перегляд рішення суду за виключними обставинами є рішенням Конституційного Суду України від 22.06.2022р. у справі № 3-188/2020(455/20), яким було визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), припис першого речення ч. 1 ст. 1050 ЦК України.

Господарський суд зазначає, що фактично підставою для звернення АТ „Ощадбанк до суду із даною заявою є незгода позивача із висновками Великої Палати Верховного Суду, які наведені у постанові від 04.02.2020р. по справі №912/1120/16 та які були застосовані судом під час прийняття рішенні від 09.07.2020р. З наведених мотивів позивач намагався ініціювати зупинення даного провадження шляхом подання відповідної заяви, у задоволенні якої судом було відмовлено.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи принцип res judicata, базове тлумачення якого наведено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004р. у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009р. у справі "Христов проти України", від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, приймаючи до уваги відсутність передбачених п. 1 ч. 3 ст. 320 ГПК України підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови АТ „Ощадбанк у задоволенні заяви про перегляд рішення суду від 09.07.2020р. за виключними обставинами та залишення рішення суду в силі.

Керуючись ст. ст. 234, 320, 325 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" у задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 09.07.2020р. по справі №916/2943/17 за виключними обставинами.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 09.07.2020р. по справі №916/2943/17 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 05.09.2022р.

Головуючий суддя С.П. Желєзна

Суддя Ю.С. Бездоля

Суддя Н.В. Рога