РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.09.2022Справа №910/6046/22

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"
простягнення 2 126,89 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Галієв Р.Р.
від відповідача:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2022 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Вусо" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про стягнення 2 126,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" на підставі електронного полісу добровільного страхування наземного транспорту "Наша автоцивілка" №5038823 від 12.10.2020 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування у розмірі 13 840,40 грн. власнику автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Dacia Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2 , водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/205032960, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування спричинених збитків у розмірі 11 419,80 грн. покладається на відповідача., однак останнім сплачено лише 9 292,91 грн., у зв`язку чим з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" підлягає стягненню частина страхового відшкодування у розмірі 2 126,89 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 відкрито провадження у справі №910/6046/22; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін; визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; судове засідання призначено на 16.08.2022.

В судовому засіданні 16.08.2022 представником позивача було подано клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів документів, долучених до позовної заяви.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 16.08.2022 долучено подані позивачем документи до матеріалів справи; відкладено судове засідання на 01.09.2022.

В судове засідання, призначене на 01.09.2022, з`явився представник позивача, надав пояснення по суті спору, за змістом яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 01.09.2022 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвала суду від 21.07.2022 про відкриття провадження у справі №910/6046/22 та ухвала суду від 17.08.2022 про повідомлення місця, дати та часу засідання направлялись Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на адресу, яка була вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату відкриття провадження у справі №910/6046/22, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвал, однак поштові відправлення повертались до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Крім того, ухвали суду від 21.07.2022 та від 17.08.2022 були надіслані Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та були вручені відповідачу 21.07.2022 та 18.07.2022 відповідно, що підтверджується повідомленнями Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на наведені приписи закону, суд приходить до висновку, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронна адреса Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" - ІНФОРМАЦІЯ_1 є офіційною електронною адресою відповідача у розумінні законодавства, в тому числі Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 п. 5 ч. 6 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у відповідності до господарського процесуального закону ухвала суду від 21.07.2022 є такою, що вручена відповідачу 21.07.2022, а ухвала суду від 17.08.2022 - 18.08.2022.

Відповідно до пункту 17.1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Порядок набрання чинності положеннями закону (в даному випадку - окремими нормами Господарського процесуального кодексу України) визначений у статті 94 Конституції України, згідно якої закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Абзацом другим пункту 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Тобто, п. 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України визначено порядок набрання чинності окремими нормами Господарського процесуального кодексу України - публікації оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" №229 (6984) 01.12.2018.

Відтак, з дня публікації Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" №229 (6984) 01.12.2018 відповідного оголошення почав свій перебіг 90-денний строк до дати набрання чинності окремими нормами Господарського процесуального кодексу України.

Варто відзначити, що ані Господарський процесуальний кодекс України, ані інший закон не передбачає ні можливості, ні процедури, за якою можна нівелювати (зупинити, перервати) перебіг строку набрання чинності нормами закону (окрім як шляхом прийняття іншого закону), який в даному випадку почав свій перебіг з дати вчинення визначеної абзацом третім пункту 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України дії - публікації оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що норми Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено право та можливість суду направляти учасникам судового процесу процесуальні документи засобами електронного зв`язку (зокрема, шляхом направлення електронного листа офіційну електронну адресу учасника справи), набрали чинності, тому доставка на електронну адресу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) ухвал суду від 21.07.2022 та від 17.08.2022 є належним в розумінні Господарського процесуального кодексу України повідомленням відповідача про розгляд справи №910/6046/22, встановлені судом строки на подання заяв по суті спору та призначене на 01.09.2022 судове засідання.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду (у постановах від 03.06.2021 у справі №9901/82/21, від 08.07.2021 у справі №9901/75/21) та Верховний Суд (у постановах від 06.08.2019 у справі №2340/4648/18, від 22.08.2019 у справі №520/20958/18, від 10.09.2019 у справі №640/1374/19, від 21.09.2019 у справі №910/12245/19, від 17.06.2020 у справі №910/8423/19, від 28.04.2021 у справі №909/995/19 (909/260/20) неодноразово посилались на те, що альтернативною формою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи за допомогою використання сервісу "Електронний суд".

В свою чергу, сервіс "Електронний суд" передбачає не лише можливість учасника справи подавати до суду документи в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом, а й направлення судом процесуальних рішень в електронній формі після їх скріпленням електронним підписом судді.

При цьому, програма "Діловодство спеціалізованого суду" передбачає не лише можливість автоматичного направлення на електронні адреси учасників справи процесуальних рішень по справі після їх підписання електронним цифровим підписом судді, а й автоматичне формування повідомлення про доставку електронного листа з відповідним процесуальним рішенням на електронну адресу учасника справи (при цьому, відомості у програмі "Діловодство спеціалізованого суду" містяться не лише щодо дати доставки, а й щодо часу доставки такого електронного листа).

В даному випадку, ухвала суду від 21.07.2022 про відкриття провадження у справі №910/6046/22 та ухвала суду від 17.08.2022 про повідомлення місця, дати та часу засідання була надіслана Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Український страховий стандарт" через сервіс "Електронний суд" після її скріплення власним електронним підписом судді на електронну адресу відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак є належним повідомленням учасника справи про розгляд справи №910/6046/22, встановлені судом строки на подання заяв по суті спору та призначене на 01.09.2022 судове засідання як в розумінні Господарського процесуального кодексу України, так і в світлі практики Верховного Суду.

Однак, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не забезпечив явку свого представника у судове засідання 01.09.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вказані приписи господарського процесуального закону та враховуючи відсутність від відповідача жодних повідомлень щодо неможливості забезпечити явку свого представника у засідання, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт".

В судовому засіданні 01.09.2022 судом завершено розгляд справи №910/6046/22 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено електронний поліс добровільного страхування наземного транспорту "Наша автоцивілка" №5038823 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У Договорі передбачено, що строк його дії з 02.11.2020 по 01.11.2021.

05.09.2021 близько 21 год. 15 хв. по вул. Замарстинівська, 172 у м. Львів сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Dacia Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2 . А саме: ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Dacia Sandero, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Camry, який зупинився попереду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 13.10.2021 у справі №450/8627/21, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачем на підставі страхового акту №2172485-1 від 09.09.2021, розрахунку страхового відшкодування, виконаного з урахуванням виставленого Фізичною особою-підприємцем Харишем Володимиром Івановичем (одним із видів діяльності якого є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів) рахунку №М000010434 від 07.09.2021 на суму 13 840,40 грн., виконано свої зобов`язання за Договором та здійснено відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів на рахунок Фізичної особи-підприємця Хариша Володимира Івановича (СТО) у сумі 13 840,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №44532 від 09.09.2021.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 13 840,40 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як встановлено постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 13.10.2021 у справі №450/8627/21, спірна ДТП, внаслідок якої було завдано шкоду автомобілю Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , сталася з вини водія автомобіля Dacia Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Dacia Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/205032960, що інформацією з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо полісу №ЕР/205032960.

Наведеним договором (полісом №ЕР/205032960) передбачено, що франшиза становить - 0, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 05.09.2021.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду страховий акт №2172485-1 від 09.09.2021, виставлені Фізичною особою-підприємцем Харишем Володимиром Івановичем рахунок №М000010434 від 07.09.2021 на суму 13 840,40 грн., наряд-замовлення № від 30.10.2021 та платіжне доручення №44532 від 09.09.2021 на суму 13 840,40 грн. з призначенням платежу - страхове відшкодування за актом №2172485-1 від 09.09.2021 та договором №5038823 від 12.10.2020, страховик ОСОБА_1 , рахунок №М000010434 від 07.09.2021.

З аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_3 про державну реєстрацію транспортного засобу рік випуску автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , - 2008 і на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 років, а тому під час здійснення розрахунку суми страхового відшкодування підлягає застосуванню коефіцієнт фізичного зносу.

Відтак, у відповідача наявний обов`язок з відшкодування не фактично виплаченої страховиком за Договором суми страхового відшкодування, а витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс х (1- ЕЗ), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі №910/22886/16.

Тобто, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля підлягає застосуванню не до загальної вартості матеріалів та робіт для відновлення пошкодженого транспортного засобу, а лише до вартості замінених на нові складових частин автомобіля.

Пунктом 7.41 Методики передбачено, що значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7.

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування з урахуванням вартості відновлювального ремонту Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно виставленої Фізичною особою-підприємцем Харишем Володимиром Івановичем рахунку №М000010434 від 07.09.2021 на суму 13 840,40 грн. та визначеного розміру коефіцієнту фізичного зносу - 0,7 (максимально допустимий розмір коефіцієнта фізичного зносу за Методикою), внаслідок чого було визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Camry з урахуванням зносу складає 11 419,80 грн.

Суд, перевіривши розрахунок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо", викладений у змісті позовної заяви, прийшов до висновку про його вірність.

В свою чергу, відповідач не скористався своїм правом на подання до суду власного розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Camry з урахуванням зносу.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись наведеними нормами, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого за Договором транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 11 419,80 грн.

Враховуючи визначені полісом №ЕР/205032960 розмір франшизи - 0 та ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000,00 грн., встановлений судом розмір вартості відновлювального ремонту, право на відшкодування якого перейшло до позивача, - 13 840,40 грн., відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 11 419,80 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування на суму 13 840,40 грн. (вих. №5387 від 30.09.2021), в якій просив здійснити відшкодування на рахунок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" за вказаними у даній заяві реквізитами.

Факт звернення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" із заявою про виплату страхового відшкодування підтверджується здійсненням відповідачем часткового відшкодування за вказаною заявою.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Позивач стверджує, в той час як у суду відсутні підстави для обґрунтованого сумніву у таких твердженнях, що відповідач на виконання своїх зобов`язань за полісом №ЕР/205032960 сплатив позивачу в якості страхового відшкодування кошти у розмірі 9 292,91 грн., на підтвердження чого Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" долучено до позовної заяви довідку-підтвердження надходження коштів (вих. №1536 від 20.06.2022).

Отже, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Український страховий стандарт" було не повністю виконано свої зобов`язання за полісом №ЕР/205032960 та допущено прострочення виплати позивачу суми коштів у розмірі 2 126,89 грн. (11 419,80 грн. - 9 292,91 грн. частково сплаченого відповідачем страхового відшкодування).

Відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" не здійснило відшкодування шкоди в повному обсязі (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом).

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 2 126,89 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" є таким, що прострочило своє зобов`язання із сплати страхового відшкодування в частині суми коштів у розмірі 2 126,89 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що правомірним буде задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" повністю та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" суму страхового відшкодування у розмірі 2 126,89 грн.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову повністю.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21; ідентифікаційний код 22229921) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код 31650052) суму страхового відшкодування у розмірі 2 126 (дві тисячі сто двадцять шість) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 08.09.2022.

Суддя Р.В. Бойко