РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.09.2022Справа № 755/10683/17

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція"

про визнання недійсними рішень загальних зборів

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Самошкін А.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Верховного Суду від 16.09.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 09.06.2020 року у частині вирішення позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків, інфляційних втрат та 3% річних залишено без змін. Постанову Київського апеляційного суду від 09.06.2020 року та рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.11.2019 року у частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" про визнання недійсними рішень загальних зборів скасовано, провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" про визнання недійсними рішень загальних зборів закрито.

У жовтні 2020 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 15.10.2020 матеріали справи № 755/10683/17 у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" про визнання недійсними рішень загальних зборів передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

28.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 755/10683/17.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2020 справу № 755/10683/17 передано на розгляд судді Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2020 вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.12.2020.

10.12.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 17.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, розгляд справи відкладено на 21.01.2021.

20.01.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача та його представника надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

20.01.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

21.01.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 18.02.2021.

04.02.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

16.02.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про визнання висновку експерта № 1/01-2021 нікчемним.

17.02.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про визнання неналежним доказом висновку експерта № 1/01-2021 від 20.01.2021 та клопотання про призначення судової економічної експертизи.

18.02.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 18.03.2021.

11.03.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення судової економічної експертизи.

15.03.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення щодо заперечень на клопотання про призначення судової економічної експертизи та клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

18.03.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 01.04.2021.

29.03.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

29.03.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 01.04.2021 суд, розглянувши подане позивачем клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, дійшов висновку про відмову в його задоволенні, зважаючи на необґрунтованість доводів позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 призначено у справі № 755/10683/17 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

28.10.2021 до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів за результатами проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 поновлено провадження у справі № 755/10683/17, підготовче засідання призначено на 09.12.2021.

07.12.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення на висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

У судовому засіданні 09.12.2021 представник позивача подав клопотання про виклик експертів.

У судовому засіданні 09.12.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про виклик експертів, зважаючи на необґрунтованість доводів представника позивача.

У судовому засіданні 09.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.01.2022.

24.01.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 27.01.2022 розгляд справи відкладено на 24.02.2022.

Судове засідання, призначене на 24.02.2022, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 розгляд справи призначено на 09.06.2022.

07.06.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення з судового процесу осіб, які не мають повноважень представляти інтереси Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція".

Розгляд справи у судовому засіданні 09.06.2022 відкладено на 14.07.2022.

06.07.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява щодо повідомлення про дату наступного судового засідання.

Розгляд справи у судовому засіданні 14.07.2022 відкладено на 01.09.2022.

Представник позивача в судове засідання 01.09.2022 не з`явився. При цьому 30.08.2022 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні.

Відхиляючи наведене клопотання, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Так, клопотання позивача про відкладення розгляду справи відхиляється судом, оскільки розгляд справи відбувається тривалий час, причини для відкладення не є доведеними, а задоволення клопотання призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що у відповідних випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо) такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно ст. 56, 60, 61 Господарського процесуального кодексу України з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах

Отже, позивач не позбавлений можливості залучити іншого представника у судове засідання, а доказів неможливості розгляду спору без участі позивача матеріали справи не містять.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2018 року у справі № 927/1091/17.

Судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Крім того, під час розгляду справи інтереси позивача представляв також адвокат Колбанцев В.В. від якого жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні 01.09.2022 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - нежитлового приміщення НОМЕР_1 в літ. А, площею 78,7 кв.м., що розташоване на другому поверсі в будинку АДРЕСА_1 .

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" є юридичною особою, створеною власниками квартир та нежитлових приміщень зазначеного будинку. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" діє на підставі статуту, затвердженого установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку 29.04.2016 року.

23.07.2016 року в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" проведено загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, якими, серед інших питань, прийнято рішення про встановлення розміру обов`язкових платежів на утримання та обслуговування будинку, оформлене протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" № 1.

У пункті 3 рішення загальними зборами вирішено: затвердити кошторис Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" на наступні 12 місяців для одержання надходжень і здійснення витрат (пункт 3.1); затвердити розміри щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 : для власників квартир - 5, 06 грн. за 1 кв.м. належної загальної площі квартири; для власників нежитлових приміщень - 5,06 грн. за 1 кв.м. належної площі нежитлового приміщення; для власників машиномісць - 500,00 грн. на місяць за одне машиномісце в підземному паркінгу (пункт 3.2); встановити разовий внесок для власників квартир, нежитлових приміщень, машиномісць у підземному паркінгу з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 3,00 грн. за 1 кв.м. належної загальної площі (пункт 3.3).

Позивач стверджує, що оскаржуване рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" є незаконним, прийняте із порушенням вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту об`єднання, оскільки кількість голосів членів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" була недостатньою для прийняття рішення щодо встановлення розміру внесків (рішення не набрало дві третини голосів співвласників). Звертає увагу суду, що його позовна заява спрямована на захист права співвласника на участь у таких зборах.

За наведених обставин ОСОБА_1 просив визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - вищого управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція", а саме: рішення про затвердження кошторису Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" на наступні 12 місяців для одержання надходжень і здійснення витрат (підпункт 3.1 пункту 3 протоколу № 1); рішення про затвердження розмірів щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 : для власників квартир - 5, 06 грн. за 1 кв.м. належної загальної площі квартири; для власників нежитлових приміщень - 5,06 грн. за 1 кв.м. належної загальної площі нежитлового приміщення; для власників машиномісць - 500 грн. на місяць за одне машиномісце у підземному паркінгу (підпункт 3.2 пункту 3 протоколу № 1); рішення про встановлення разового внеску для власників квартир, нежитлових приміщень, машиномісць у підземному паркінгу з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 3,00 грн. за 1 кв.м. належної загальної площі (підпункт 3.3 пункту 3 протоколу № 1).

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно з ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У статуті має бути визначено таке: назва і місцезнаходження об`єднання; мета створення, завдання та предмет діяльності об`єднання; статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування; порядок скликання та проведення загальних зборів; періодичність проведення зборів; порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них; перелік питань, для вирішення яких потрібна кваліфікована більшість голосів; джерела фінансування, порядок використання майна та коштів об`єднання; порядок прийняття кошторису, створення та використання фондів об`єднання, включаючи резервні, а також порядок оплати спільних витрат; перелік питань, які можуть вирішуватися зборами представників; права і обов`язки співвласників; відповідальність за порушення статуту та рішень статутних органів; порядок внесення змін до статуту; підстави та порядок ліквідації, реорганізації (злиття, поділу) об`єднання і вирішення майнових питань, пов`язаних з цим. Статут може містити також інші положення, що є істотними для діяльності об`єднання та не суперечать вимогам законодавства. Включення до статуту відомостей про склад співвласників не є обов`язковим.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Згідно з ч. 8 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"Якщо під час проведення зборів співвласників для прийняття рішення не набрано встановленої частиною шостою цієї статті кількості голосів "за" або "проти", проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення зборів співвласників. Якщо протягом цього строку необхідної кількості голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими. Письмове опитування співвласників проводиться ініціативною групою та іншими співвласниками за бажанням. Письмове опитування може проводитися щодо одного або декількох питань одночасно. Питання - це текст, у якому викладається пропозиція у вигляді резолюції, щодо якої учаснику опитування пропонується відповісти "за", "проти" або "утримався". Питання повинно мати чітке і зрозуміле формулювання, що не допускає різних тлумачень. Письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються день опитування, прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис співвласника та особи, яка проводила опитування. Голосування від імені співвласника представником здійснюється в порядку представництва згідно з вимогами цивільного законодавства. Кожен співвласник, який має право голосу, може реалізувати це право під час проведення такого опитування лише один раз з одного питання. Забороняється в процесі проведення письмового опитування співвласників примушувати їх до голосування за або проти прийняття відповідного рішення чи винагороджувати їх за це в будь-якій формі. За результатами підрахунку результатів письмового опитування співвласників особи, які проводили письмове опитування, вносять його результати до протоколу зборів та підводять загальні підсумки голосування щодо всіх питань. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані на зборах співвласників, і голоси співвласників, отримані під час проведення письмового опитування. Листки письмового опитування співвласників пронумеровуються, прошнуровуються та додаються до відповідного протоколу зборів.

Протокол зборів співвласників з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, складається не менш як у двох примірниках, один з яких зберігається в управителя, а другий передається на зберігання виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради за місцем розташування багатоквартирного будинку, який розміщує результативну частину рішення, прийнятого зборами співвласників, на своєму офіційному веб-сайті. Порядок зберігання виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад протоколів зборів співвласників та розміщення ними на офіційному веб-сайті інформації про рішення, прийняті такими зборами, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відповідно, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом, позивач повинен визначити, яке саме його право, на його думку є порушеним, та в якій спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. Суд має з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту цього права визначеним у законодавстві способам.

Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (постанова Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16).

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом свого особистого приватного права, то останній повинен довести, що саме врахування його голосу на загальних зборах могло вплинути на результати затвердження кошторису Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" на наступні 12 місяців для одержання надходжень і здійснення витрат (п. 3.1) та затвердження розміру щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій (п. 3.2) і розміру разового внеску (п. 3.3).

Позивач повинен довести належними та допустимими доказами, порушення саме його права, а не прав інших співвласників.

Як вбачається з матеріалів справи, жодний із співвласників будинку, крім позивача, не заявляв самостійних вимог.

Також матеріали справи не містять доказів, що співвласники будинку уповноважували ОСОБА_1 діяти в їх інтересах.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був присутнім на загальних зборах 23.07.2016 та проголосував "За" по пункту 3 порядку денного загальних зборів, що свідчить про його згоду із вирішеними питаннями в оспорюваному пункті рішення загальних зборів.

Судом відхиляються доводи позивача, що його підпис під час голосування по пункту 3 підроблено, оскільки на підтвердження вказаних обставин позивач не надав належних доказів, як то висновок судової почеркознавчої екпертизи.

З цих же підстав, не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що підписи інших співвласників будинку теж були підроблені. Більш того, інші особи, на яких вказує позивач, не приймали участі у розгляді справи і не уповноважували позивача діяти в їх інтересах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач визнав факт участі в загальних зборах. Під час зборів позивач не висловлював незгоди щодо розміру внесків. Як зазначав позивач, він висловлював свою думку під час загальних зборів щодо принципу формування членів органу управління, принципу роботи та принципу взаємовідносин.

Судом відхиляються доводи позивача щодо його незгоди з однаковим підходом до формування розмірів внесків як для квартир, так і для нежитлових приміщень, з посиланням на те, що він, як власник нежитлового приміщення, розташованого на другому поверсі будинку, має окремий вхід, та не користується ліфтом, загальним опаленням, освітленням місць загального користування тощо, оскільки предметом позову є оскарження рішення загальних зборів з підстав порушення порядку скликання та проведення.

Крім того, такі доводи позивача не можуть бути підставою для визнання рішення загальних зборів від 23.07.2016 недійсним, оскільки за відсутності відповідного нормативного застереження щодо встановлення однакового розміру внесків для власників квартир та нежитлових приміщень, рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" від 23.07.2016 не можна вважати таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 по справі №910/6471/18).

Враховуючи, що в матеріалах справи наявні докази участі позивача в загальних зборах під час голосування та його згоди з розміром запропонованого внеску, не мають правового значення його доводи, що відповідачем не надано суду жодного розрахунку нормативних витрат щодо утримання офісних приміщень та формування розміру внеску та його частини, якою користувався позивач, як власник офісу.

Крім того, зважаючи на те, що в матеріалах справи наявні два висновки експертів, які містять протилежні висновки, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 призначено у справі № 755/10683/17 судову експертизу, на вирішення експертів поставлено наступні питання:

- Чи підтверджується документально (розрахунково) підсумки голосування по питанню № 3 порядку денного (з урахуванням голосів, поданих на зборах співвласників, і голосів співвласників, отриманих під час проведення письмового опитування) загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція", які відбулися 23.07.2016:

«за» - 319 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 20 173,55 кв. м. - 67,20 %;

«проти» - 13 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 1 043 кв.м - 3,48 %?

Якщо ні, то якими є результати голосування по питанню № 3 порядку денного загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція", які відбулися 23.07.2016 (з урахуванням голосів, поданих на зборах співвласників, і голосів співвласників, отриманих під час проведення письмового опитування)?

Згідно висновку експертів № 15037/15038/21-72 від 20.10.2021 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи у справі № 755/10683/17 експертами надано наступні висновки:

1) Підсумки голосування по питанню № 3 порядку денного (з урахуванням голосів, поданих на зборах співвласників, і голосів співвласників, отриманих під час проведення письмового опитування) загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція", які відбулися 23.07.2016:

«за» - 319 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 20 173,55 кв. м. - 67,20 %;

«проти» - 13 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 1 043 кв. м. - 3,48 % документально (розрахунково) не підтверджується.

Експертами здійснено два розрахунки підсумків голосування по питанню № 3 порядку денного:

Результати голосування за матеріалами справи, що надані разом із ухвалою судді від 01.04.2021:

- «за» 317 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 19 986,86 кв.м. - 66,58 %;

- «проти» 12 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 998,90 кв.м. - 3,33 %.

Результати голосування з урахуванням документів, що надані представником ОСББ на клопотання експертів:

- «за» 320 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 20 248,36 кв.м. - 67,45 % (20 248,36*100:30 017,95);

- «проти» 12 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 998,90 кв.м. - 3,33 % (998,90*100:30 017,95).

Питання врахування чи не врахування документів щодо підсумків голосування, дані яких мають невідповідності, є прерогативою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

У пункті 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4, викладено правову позицію про те, що у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок експертів № 15037/15038/21-72 від 20.10.2021, суд вважає його таким, що не викликає сумнівів у його правильності, вказаний висновок не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності та обґрунтованості.

Слід зазначити, що під час проведення судової експертизи експертами, зокрема, витребовувалась інформація щодо приймання/не приймання участі у голосуванні по питанню № 3 порядку денного Протоколу № 1 загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" від 23.07.2016 співвласників квартир/нежитлових приміщень № 5, № 8 та № 342.

Оригінали Листків письмового опитування співвласників, які заповнювалися співвласниками під час письмового опитування у голосуванні по питанню № 3 порядку денного Протоколу № 1 загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" від 23.07.2016 було оглянуто судом під час дослідження доказів.

Як було зазначено судом вище, з матеріалів справи вбачається, що жодний із співвласників будинку, крім позивача, не заявляв самостійних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглядаючи справу, суд має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Враховуючи принципи господарського судочинства, судом приймається до уваги висновок експертів з урахуванням документів, що надані представником ОСББ на клопотання експертів, а саме:

- «за» 320 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 20 248,36 кв.м. - 67,45 % (20 248,36*100:30 017,95);

- «проти» 12 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 998,90 кв.м. - 3,33 % (998,90*100:30 017,95).

Згідно абз. 2 п. 8 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» рішення про визначення переліку та розміру внесків і платежів співвласників, про форму, порядок управління та користування спільним майном, про передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт будинку або зведення господарства споруд вважаються прийнятими якщо за відповідне рішення проголосували співвласники (їхні представники), які разом мають не менш як дві третини від загальної кількості голосів співвласників.

Згідно п. 7 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» кожний співвласник (його представник) під час голосування на зборах співвласників має кількість голосів, пропорційну від частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у будинку.

Згідно з п. 10 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що під час голосування при прийнятті оспорюваного рішення «за» було проголосовано більше двох третин від загальної кількості голосів співвласників, тому зазначене рішення вважається прийнятим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не було надано суду доказів порушення саме його прав оспорюваним рішенням. ОСОБА_1 не доведено втручання в його права внаслідок прийняття оспорюваного рішення. Окрім того, ОСОБА_1 був присутнім на загальних зборах 23.07.2016 року та проголосував «За» вирішення питань, передбачених пунктом 3 порядку денного загальних зборів, що свідчить про його згоду з розмірами внесків. Під час голосування при прийнятті оспорюваного рішення «за» було проголосовано більше двох третин від загальної кількості голосів співвласників, тому зазначене рішення вважається прийнятим.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Згідно з ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" про визнання недійсними рішень загальних зборів задоволенню не підлягають.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У позові ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська Венеція" про визнання недійсними рішень загальних зборів - відмовити повністю.

2.Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 12.09.2022.

Суддя С. В. Стасюк