ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.09.2022 Справа №905/295/22

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач", м. Харків, ,

до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Дружківської міської ради, м. Дружківка Донецької області, код 37937247,

про стягнення 3 349,88грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Дружківської міської ради про стягнення заборгованості за поставлений природний газ у листопаді 2021 року за Договором постачання природного газу №1/ПГ від 06.01.2021 у розмірі 3 349,88 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача 2 481,00 грн судового збору.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/295/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Дружківської міської ради про стягнення 3 349,88грн.

Суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи. Позивачем та відповідачем отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі (14.02.2022 та 11.02.2022 відповідно), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Від учасників справи інших заяв по суті спору, клопотань, пояснень не надходило.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з цим, суд зазначає, що 24.02.2022 була розпочата військова агресія Російської Федерації проти України та почались обстріли м. Харкова.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан. На даний час Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Також продовжуються обстріли міста Харкова та Харківської області.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Господарський суд Донецької області продовжує свою роботу.

Враховуючи викладені обставини, справу не було вирішено судом своєчасно у встановлений ст. 248 ГПК України строк.

Суд враховує, що учасники справи належним чином та достеменно обізнані про знаходження на вирішенні суду даного спору.

17.08.2022 на електронну адресу суду надійшов запит позивача, в якому ТОВ "Мегагаз Постач" просить суд повідомити про стан розгляду низки справ, в тому числі справи №905/295/22.

Від учасників справи інших заяв по суті спору, клопотань, пояснень не надходило.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

06.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (Постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Дружківської міської ради (Споживач) укладено Договір постачання природного газу №1/ПГ (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживача, а Споживач прийняти, спожити і оплатити на умовах цього Договору газ природний (надалі - газ) (код товару: ДК 021:2015:09120000-6 газове паливо).

Відповідно до п. 1.3 Договору обсяг газу, який Постачальник зобов`язується передати протягом 2021року, а Споживач прийняти, спожити та оплатити, становить 12500куб.м., у тому числі за листопад 1420. Зміни місячних обсягів газу встановлюються сторонами шляхом укладення відповідних угод до Договору, зокрема, в порядку, передбаченому п. 3.2 Договору.

Згідно з п. 1.4 Договору загальна вартість газу, який постачальник передає Споживачу, визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого газу на підставі актів приймання-передачі Газу, вказаних в п. 3.3 Договору.

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що ціна за 1 000м3 газу з ПДВ з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, становить 5 868,00грн, в тому числі ціна газу без ПДВ 4 890,00 грн, ПДВ 20% - 978,00 грн.

Тариф на послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи, встановленого НКРЕКП становить 136,58 грн за 1 000 м3 без ПДВ, крім того ПДВ 20% всього з ПДВ 163,89 грн за 1 000м3.

У разу зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи, така зміна є обов`язковою для відповідної зміни ціни газу та його вартості.

Відповідно до п. 2.2 Договору загальна сума Договору з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить без ПДВ 61 125,00 грн, ПДВ 12 225,00 грн, разом з ПДВ 73 350,00 грн.

Умовами п. 2.3 Договору сторони погодили, що ціна газу, зазначена у п. 2.1 Договору, може змінюватися протягом дії Договору у разі ринкового коливання цін на природний газ та/або у зв`язку зі зміною цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в Договорі про закупівлю, ставок ПДВ, індексу споживчих цін, зміною урядових рішень та інших чинників, що впливають на формування ціни природного газу. Сторони домовились, що ціна газу може бути змінена Постачальником в односторонньому порядку шляхом надання відповідного повідомлення про нову ціну газу та дату початку її застосування у спосіб, встановлений у п. 8.6 цього Договору. Змінена ціна стає обов`язковою для обох сторін з моменту отримання Споживачем повідомлення Постачальника про зміну ціни або підписання Сторонами відповідної додаткової угоди.

Згідно з п. 2.4 Договору оплата за фактично поставлений газ у газовому місяці здійснюється Споживачем з Постачальником за остаточною вартістю газу, визначеною в акті приймання-передачі, до 18-го числа місяця наступного за газовим місяцем (місяцем поставки газу) якщо інший строк остаточних розрахунків не погоджено Сторонами у відповідній Додатковій угоді до Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору кількість газу, що передається, визначається у відповідності з обсягами, зазначеними у додаткових угодах до даного Договору.

Передача фактичного обсягу газу за звітний місяць оформляється сторонами актом прийому-передачі газу (п. 3.3 Договору).

Згідно з п. 4.1.1 Постачальник зобов`язаний здійснити передачу газу Споживачу у точці виходу в мережі Оператора ГТС у обсязі та строки, визначені додатковими угодами до даного Договору.

Споживач зобов`язаний оплатити Постачальнику вартість газу у порядку та у строки, передбачені п. 2.4 Договору (п. 4.3.3 Договору).

Умовами п. 4.3.9 сторони погодили, що Споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання.

Відповідно до п. 4.3.12 та п. 4.3.13 Договору Споживач зобов`язаний здійснити розрахунки з Постачальником за фактично спожитий газ у порядку, передбаченому розділом 2 Договору (п. 2.4, п. 2.6 Договору), а також оплатити Постачальнику вартість газу (п. 2.4 Договору), визначену у порядку, передбаченому розділом 2 Договору.

Згідно з умовами п. 8.1 Договору цей Договір складений у двох примірниках, набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скраплення печатками сторін (дата вказана у верхньому правому куті першої сторінки Договору) і діє до 31 грудня 2021 року включно в частині постачання газу, а в іншій частині зобов`язань до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Суд зазначає, що вказаний Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що, за умовами цього договору, свідчить про набрання ним чинності.

Сторонами до Договору підписано низку Додаткових угод, а саме Додаткові угоди №1 від 19.01.2021, №2 від 26.03.2021, №3 від 30.03.2021, №4 від 23.04.2021, №5 від 26.04.2021 та №6 від 02.09.2021, якими було внесено зміни до умов пунктів 1.3, 2.1 та 2.2 Договору та змінено плановий річний обсяг природного газу та ціну природного газу.

Так, Додатковою угодою №6 від 02.09.2021 сторонами було погоджено обсяг газу, який Постачальник зобов`язується передати протягом 2021 року, а Споживач прийняти, спожити та оплатити, у розмірі 8,52201тис.куб.м, а також погоджено ціну за 1000 куб. м газу з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи у розмірі 18 205,44 грн. з ПДВ. Загальна сума Договору з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить 58 445,28грн з ПДВ (п. з Додаткової угоди №1 від 19.01.2021).

Крім того, 25.11.2021 сторонами було укладено Додаткову угоду №7, відповідно до умов якої сторони вирішили достроково розірвати Договір постачання природного газу № 1/ПГ від 06.01.2021 з 19 листопада 2021 року у зв`язку зі зміною постачальника.

Умовами п. 3 Додаткової угоди №7 від 25.11.2021 до Договору сторони погодили, що з моменту набрання законної сили цієї Додаткової угоди сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та зобов`язаннями, а в частині розрахунків за поставлений природний газ до повного їх здійснення.

Всі інші умови Договору постачання природного газу №1/ПГ від 06.01.2021 залишаються незмінними і є обов`язковими для виконання Сторонами (п. 4 Додаткової угоди №7 від 25.11.2021).

Як стверджує позивач, за результатами здійснення постачання природного газу у листопаді 2021 року відповідачу було передано природний газ загальним обсягом 0,41946тис.куб.м, про що було сформовано акти приймання-передачі природного газу №1394 та №1418.

Так, відповідно до акту приймання-передачі № 1394 Постачальник передав, а Споживач прийняв у листопаді 2021 року природний газ у обсязі 0,23546 тис.куб.м на суму 4 286,57 грн. з ПДВ.

Відповідно до акту приймання-передачі № 1418 Постачальник передав, а Споживач прийняв у листопаді 2021 року природний газ у обсязі 0,184 тис.куб.м на суму 3 349,88 грн. з ПДВ.

29.12.2021 позивач направив відповідачу лист (вих. №1804 від 28.12.2021) з актами приймання-передачі природного газу № 1394 та № 1418, а також рахунками на оплату, в якому просив оформити належним чином вищевказані Акти приймання-передачі природного газу та по одному примірнику акту повернути до ТОВ "Мегагаз Постач", а також здійснити оплату згідно з наданими рахунками.

У відповідь на цей лист відповідач листом вих. № 22 від 10.01.2022 повідомив, що підписати акт не має законних підстав, а також не має можливості оплатити за фактично спожитий природний газ у кількості 0,184 тис.куб.м на загальну суму 3 349,88 грн з ПДВ по Договору постачання природного газу №1/ПГ від 06.01.2021, у зв`язку з тим, що закупівля природного газу за цим договором була передбачена на суму 58 445,28 грн відповідно до процедури тендерної закупівлі, а сума 3 349,88 грн не входить до загальної суми договору.

Позивач звернувся до ТОВ "Оператор ГТС України" з листом вих. № 1 від 04.01.2022 щодо підтвердження факту постачання природного газу у листопаді та грудні 2021 року ТОВ "Мегагаз Постач" споживачам, що не є побутовими, зокрема, КНП "ЦПМСД" Дружківської міської ради (ЕІС-код 56ХS00011Q16V00Е), на який отримано відповідь (лист вих. №ТОВВИХ-22-273 від 12.01.2022) в якій ТОВ "Оператор ГТС України" вказало, що вся запитувана інформація та відомості наявні у ТОВ "Мегагаз Постач" як замовника послуг транспортування природного газу та користувача Інформаційної платформи.

Витяг з інформаційної платформи ТОВ "Оператор ГТС України" за поставлений споживачу ЕІС-код 56ХS00011Q16V00Е природний газ у листопаді 2021 року було надано позивачем разом з позовною заявою.

Як зазначав позивач, відповідачем було здійснено часткову оплату отриманого природного газу в сумі 4 286,57 грн. Кошти у розмірі 3 349,88 грн з ПДВ залишились неоплаченими, що стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

Оцінивши надані позивачем докази в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо поставки природного газу відповідачу, суд виходить з наступного.

Законом України "Про ринок природного газу" визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу":

- постачальник природного газу (далі постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;

- постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;

- споживач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2021 року позивачем було поставлено відповідачу 0,41946тис. куб. м природного газу на загальну суму 7 636,45 грн з ПДВ, що зазначено в актах приймання-передачі природного газу № 1394 та № 1418, а також підтверджується витягом з інформаційної платформи Оператора ГТС.

Однак, в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач не підписав акти приймання передачі природного газу та оплатив фактично поставлений позивачем у листопаді 2021 року природний газ лише частково, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду заборгованість Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Дружківської міської ради перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" становила 3 349,88 грн з ПДВ.

В листі позивачу з відмовою від підписання акту приймання-передачі газу та його оплати відповідач посилається на те, що сума 3 349,88 грн не входить до загальної суми договору, укладеного між сторонами.

Суд зазначає, що відповідач ні на адресу позивача, ні на адресу суду не дав заперечень щодо фактичного отримання природного газу від позивача в загальному обсязі 0,41946 тис. куб. м, в тому числі і спірних 0,184 тис. куб. м, за листопад 2021 року. Умови вищевказаного договору передбачають можливість споживання відповідачем газу в більшому обсязі, ніж погоджено, при цьому, саме відповідач контролює обсяги спожитого газу, а в разі перебільшення запланованих обсягів повинен або припинити споживання або вчинити певні дії по погодженню іншого обсягу, що не було здійснено відповідачем. Умови договору також передбачають обов`язок відповідача сплатити вартість всього фактично спожитого газу.

Суд також зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що в спірний період постачання газу йому здійснював інший постачальник, а не позивач.

Отже, суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання позивачем зобов`язань з передання природного газу в листопаді 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постачання та споживання спірного газу в кількості 0,184 тис. куб. м на суму 3 349,88 грн відбулось саме в межах Договору №1/ПГ від 06.01.2021.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, або докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за поставлений природний газ, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 3 349,88 грн з ПДВ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 481,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Дружківської міської ради (84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Короленка, буд. 12, код 37937247) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, буд. 39, офіс 125, код 40292876) заборгованість за поставлений природний газ у листопаді 2021 року в сумі 3 349,88 грн з ПДВ та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 01.09.2022.

Суддя Т. О. Лобода