ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022 Справа № 914/1192/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід», с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області

до відповідача Фермерського господарства «Агропланта», с.Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області

про стягнення 102147,48 грн за Договором поставки №ЛВ-45 від 11.06.2021

За участю представників сторін: не викликались

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід» до Фермерського господарства «Агропланта» про стягнення 102147,48 грн за Договором поставки від 11.06.2021 №ЛВ-45.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.06.2022 справу №914/1192/22 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 15.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №ЛВ-45 від 11.06.2021 щодо оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем..

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 15.06.2022 п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

З інформації на офіційній веб-сторінці АТ «Укрпошта»: https://www.ukrposhta.ua/ на вкладці «Трекінг» за номером поштового відправлення № 430 вбачається, що скерована на юридичну адресу відповідача (с. Великі Дідушичі, Стрийський р-н, Львівська обл., 82484) копія ухвали суду від 15.06.2022 про відкриття провадження у справі була ним отримана 17.06.2022.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обставини справи

11 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС-АГРОЗАХІД» (Постачальник) і Фермерським господарством «АГРОПЛАНТА» (Покупець) укладено Договір поставки №ЛВ-45 (Договір поставки), відповідно до п.1.1. якого за цим договором Постачальник зобов`язався передати (поставити) у зумовлений строк Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язався прийняти Товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму.

На виконання вказаного Договору позивач здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 58000,07 грн, що підтверджується долученими до позову видатковими накладними №1400 від 30.06.2021 на суму 16199,75 грн, №1529 від 20.07.2021 на суму 21789,00 грн, №1530 від 20.07.2021 на суму 3962,88 грн, №2499 від 03.11.2021 на суму 16048,44 грн.

Відповідач оплатив вартість поставленого товару частково на суму 3962,88 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №ПН51488523 від 10.08.2021, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 54037,19 грн.

Позивач зазначив, що звертався до відповідача з вимогами про сплату боргу від 19.04.2022 та від 18.05.2022, які залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу в розмірі 54037,19 грн позивач просить суд стягнути з відповідача 7525,23 грн пені, 16399,31 грн 39 % річних, 7974,59 грн інфляційних нарахувань та 16211,16 грн штрафу.

Відповідач доказів погашення заборгованості не подав. Суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між ними Договору поставки №ЛВ-45 від 11.06.2021.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором щодо поставки позивачу товару, стягнення вартості якого є предметом спору, підтверджується долученими до позову видатковими накладними.

Відповідно до п.1.2. Договору поставка Товару в рамках і на підставі цього Договору може здійснюватися окремими партіями відповідно до додаткових угод (специфікацій) до цього Договору.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що вартість Товару повинна бути повністю сплачена Постачальнику Покупцем на умовах, які зазначені в додаткових угодах (специфікаціях) до даного Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Додатковою угодою (специфікацією) №1 від 11.06.2021 щодо поставки товару на суму 16199,75 грн визначено строк оплати: 100 % до 10.08.2021.

Додатковою угодою (специфікацією) №2 від 12.07.2021 щодо поставки товару на суму 25751,88 грн визначено строк оплати: 100% до 20.08.2021.

Додатковою угодою (специфікацією) №3 від 13.08.2021 щодо поставки товару на суму 16048,44 грн визначено строк оплати: 100% до 30.08.2021.

Відповідач свої зобов`язанням за Договором щодо оплати вартості поставленого товару повністю не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 54037,19 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 3 ст. 692 ЦК України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Також згідно частини 2 ст. 625 ІІК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В пункті 8.3. укладеного Договору Сторони передбачили, що Покупець несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості Товару, сплачуючи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на відповідний момент, від суми простроченого платежу, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 39 % річних від простроченої суми.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.4 Договору встановлено, що Покупець за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни Товару сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 30% (тридцять відсотків) від суми боргу.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру позовних, судом встановлено, що позивачем не враховано, що часткова оплата поставленого товару на суму 3962,88 грн здійснена відповідачем 10.08.2021, тобто, в межах строку оплати, визначеного Додатковою угодою (специфікацією) №1 від 11.06.2021. Відтак, розрахунок слід здійснювати з врахуванням часткової оплати.

Таким чином, вихідними даними для розрахунку пені, 39 відсотків річних, інфляційних втрат та штрафу є:

- 12236,87 грн борг за період з 11.08.2021-20.08.2021;

- 37988,75 грн борг за період з 21.08.2021-30.08.2021;

- 54037,19 грн борг за період з 31.08.2021-31.05.2022.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 54037,19 грн заборгованості за Договором поставки №ЛВ-45 від 11.06.2021, 7525,23 грн пені в межах заявлених позовних вимог, 16356,97 грн 39 % річних, 7974,59 грн інфляційних нарахувань в межах заявлених позовних вимог та 16211,16 грн штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №1145 від 31.05.2022.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Агропланта» (; 82484, Львівська обл., Стрийський р-н, село Великі Дідушичі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід» (; 47722, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, село Великі Гаї, ВУЛИЦЯ ПІДЛІСНА, будинок 27) 54037,19 грн (п`ятдесят чотири тисячі тридцять сім гривень 19 копійок) заборгованості за Договором поставки №ЛВ-45 від 11.06.2021, 7525,23 грн (сім тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 23 копійки) пені, 16356,97 грн (шістнадцять тисяч триста п`ятдесят шість гривень 97 копійок) 39 % річних, 7974,59 грн (сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні 59 копійок) інфляційних нарахувань, 16211,16 грн (шістнадцять тисяч двісті одинадцять гривень 16 копійок) штрафу та 2479,97 грн (дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять гривень 97 копійок) судового збору.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 42,34 грн 39 % річних.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.09.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.