ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1108/21

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Швернєнко М.А. за довіреністю;

Від відповідача: Хлопко В.Ф. в порядку самопредставництва;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Одеського обласного центру зайнятості (вх. №2-579/22 від 19.07.2022р.) про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, подану по справі за позовом Одеського обласного центру зайнятості до казенного підприємства „Морська пошуково-рятувальна служба про стягнення 64 932,25 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.07.2021р. по даній справі, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2021р., у задоволенні позову Одеського обласного центру зайнятості до казенного підприємства „Морська пошуково-рятувальна служба (далі по тексту Підприємство) про стягнення заборгованості з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, якого поновлено на роботі за рішенням суду, у розмірі 64 932,25 грн. було відмовлено.

19.07.2022р. до господарського суду від Одеського обласного центру зайнятості надійшла заява про перегляд рішення суду від 06.07.2021р. за нововиявленими обставинами у порядку, визначеному ст. ст. 320-325 ГПК України.

В обґрунтування поданої заяви позивачем було наголошено, що постановою Одеського апеляційного суду від 09.06.2022р. по справі №947/12277/20 апеляційні скарги Підприємства було задоволено частково, додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2021р. скасовано, рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020р. змінено: в частині мотивування, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови; присуджено до стягнення із Підприємства на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 166183,50 грн. та моральну компенсацію у розмірі 2 000,00 грн.

Набрання рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020р. по справі №947/12277/20 законної сили, за переконанням Одеського обласного центру зайнятості, свідчить про наявність підстав для перегляду рішення суду від 06.07.2021р. за нововиявленими обставинами з передбачених п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України підстав.

Підприємство заперечувало проти задоволення поданої позивачем заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на набрання рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020р. по справі №947/12277/20 законної сили лише 09.06.2022р. Таким чином, вказана обставина не могла бути встановлена судом, оскільки не існувала ні на момент ухвалення рішення, ні на момент розгляду апеляційної скарги Підприємства. Наведене, за переконанням відповідача, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення заяви Одеського обласного центру зайнятості.

Розглянувши заяву Одеського обласного центру зайнятості про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, господарський суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 320 ГПК України передбачено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.08.2022р. по справі №910/11027/18 наголосила, що суд, здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (п. 5. постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022р. по справі №910/11027/18).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Рішення суду від 06.07.2021р. про відмову у задоволенні позовних вимог обґрунтовано встановленою судом обставиною не набрання рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020р. по справі №947/12277/20 законної сили, яким було поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера філії «Чорноморська філія» казенного підприємства „Морська пошуково-рятувальна служба. Таким чином, на момент звернення до суду із позовом права Одеського обласного центру зайнятості порушені не були.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020р. по справі №947/12277/20 набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку, тобто 09.06.2022р.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку, що обставина, на яку Одеський обласний центр зайнятості посилається як на підставу для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, виникла після ухвалення судом рішення від 06.07.2021р. про відмову у задоволенні позовних вимог. Проте, згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022р. по справі №910/11027/18, до нововиявлених обставин не належать обставини, які виникли після ухвалення судом рішення.

Господарський суд звертає увагу Одеського обласного центру зайнятості, що встановлена судом у рішенні від 06.07.2021р. обставина, а саме: відсутність порушеного права позивача на момент подання у квітні 2021р. позову, незважаючи на набрання 09.06.2022р. рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020р. по справі №947/12277/20 законної сили, не змінилась.

При цьому, суд звертає увагу, що в результаті набрання рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020р. по справі №947/12277/20 законної сили, Одеський обласний центру зайнятості має право на звернення до суду із позовом до Підприємства про стягнення заборгованості з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, якого поновлено на роботі за рішенням суду.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи принцип res judicata, базове тлумачення якого наведено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004р. у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009р. у справі "Христов проти України", від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, приймаючи до уваги відсутність передбачених п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови Одеському обласному центру зайнятості у задоволенні заяви про перегляд рішення суду від 06.07.2021р. за нововиявленими обставинами та залишення рішення суду в силі.

Керуючись ст. ст. 234, 320, 325 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Одеському обласному центру зайнятості у задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 06.07.2021р. по справі №916/1108/21 за нововиявленими обставинами.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 06.07.2021р. по справі №916/1108/21 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 05.09.2022р.

Суддя С.П. Желєзна