ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 вересня 2022 року Справа № 903/458/18

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Коваль Олександр Миколайович

за відсутності учасників судового процесу у зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №903/458/18 за позовом Луцького міжрайонного управління водного господарства до Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про стягнення 50831,77 грн.,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2022 Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області подав до суду заяву, в якій просить:

- замінити сторону виконавчого провадження у справі №903/458/18 стягувача - іншою юридичною особою, а саме: Регіональним офісом водних ресурсів у Волинській області;

- замінити назву сторони виконавчого провадження у справі №903/458/18 боржника - з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації на Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 31.08.2022 заяву про заміну стягувача його правонаступником прийняти та призначено до розгляду.

Представник заявника в призначене судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви (ухвала суду від 31.08.2022 направлена на електронну адресу, яка вказана в заяві, а саме: ).

Представник боржника в призначене судове засідання не з`явився, 06.09.2022 подав заяву про розгляд заяви за відсутності представника.

У визначений судом день та час сторони своїх представників в судове засідання не направили.

Згідно ч.3 ст. 334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на викладене, враховуючи строки розгляду заяви про заміну сторони її правонаступником, встановлені ст. 334 ГПК України, заяву розглянуто за відсутності представників заявника, стягувача, боржника.

Дослідивши матеріали заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 06.08.2018 у справі №903/458/18 позов задоволено. Стягнуто з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (43005, Волинська обл., місто Луцьк, проспект Перемоги, 14, ) в користь Луцького міжрайонного управління водного господарства (43010, м. Луцьк, вул. Заводська, 3, ) 50831,77 грн., з них, 40747,61 грн. інфляційних, 10084,16 грн. 3 % річних, а також 1762 грн. витрат по судовому збору, (а.с.39-41).

На виконання рішення Господарського суду Волинської області від 06.08.2018 у справі №903/458/18 видано наказ про примусове виконання рішення №903/458/18-1 від 29.08.2018 (а.с.42).

Згідно наказу Державного агентства водних ресурсів України від 19.02.2020 №139 Луцьке міжрайонне управління водного господарства () реорганізоване шляхом приєднання до Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області ().

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність Луцького міжрайонного управління водного господарства припинено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За приписами абзацу 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

З наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Таким чином, виходячи зі змісту наведеної вище норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Разом з тим процесуальне законодавство містить норми тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідного матеріального правовідношення, до якого натомість вступає правонаступник цієї сторони.

При цьому процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріального правовідношення може вступити інша особа як боржник, хоч сторона виконавчого провадження з цього правовідношення і не вибуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 106 вказаного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Наказом № 139 від 19.02.2020 вирішено реорганізувати Луцьке міжрайонне управління водного господарства шляхом приєднання до Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області.

Згідно з правовими висновками, які наведені у п.п. 37, 38, 43 постанови від 16.06.2020 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/5953/17, при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. Лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц зазначив, що у ст.ст.104, 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Разом з тим, відповідно до правового висновку, який наведений у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.06.2020 у справі № 911/3411/14, при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.

Таким чином, враховуючи, що Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Луцького міжрайонного управління водного господарства, та те, що юридична особа - Луцьке міжрайонне управління водного господарства припинила діяльність у зв`язку з реорганізацією юридичної особи, суд вважає, що заява Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області про заміну сторони (стягувача) по справі №903/458/18 є обґрунтованою та такою, що не суперечить нормам законодавства України, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 Розпорядження голови Волинської ОДА «Питання структури Волинської обласної державної адміністрації» від 07.02.2020р. №59 Департамент агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації () перейменовано на Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації ().

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Регіонального офісу водних ресурсів України щодо заміни назви сторони (боржника) - з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації на Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації, внаслідок перейменування юридичної особи згідно Розпорядження голови Волинської ОДА «Питання структури Волинської обласної державної адміністрації» від 07.02.2020 № 59.

Керуючись ст.ст. 52, 233, 234, 235, 334 ГПК України, Господарський суд Волинської області, суд,

У Х В А Л И В:

1. Заяву Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

2. Замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача Луцьке міжрайонне управління водного господарства (вул.Заводська,3, м.Луцьк, 43010, ) на його правонаступника - Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області (вулиця 8 Березня,1, м.Луцьк, 43005, ), щодо виконання рішення Господарського суду Волинської області від 06.08.2018 у справі №903/458/18 за позовом Луцького міжрайонного управління водного господарства до Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про стягнення 50831,77 грн.

3. Замінити назву сторони (боржника) - з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (Україна, 43000, Волинська обл., м. Луцьк, пр. Перемоги, 14, ) на Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (Україна, 43016, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Шевченка, будинок 41, ) по справі №903/458/18 за позовом Луцького міжрайонного управління водного господарства до Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про стягнення 50831,77 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 06.09.2022.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І. О. Гарбар