ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022м. ХарківСправа № 922/780/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Онущак Алли Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакімолл" (вул. Велика Панасівська, буд. 95, м. Харків, 61017; ),
про стягнення 335559,08 грн,
за участю представників:

позивача - Тур О.Т.,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Онущак Алла Володимирівна, м. Львів, 08.04.2022 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакімолл", м. Харків, про стягнення з відповідача 290838,00 грн основного боргу; 26530,96 грн пені; 3968,15 грн - 3% річних та 14221,98 грн інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору № 07/07-21 від 07.07.2021 та приписів чинного законодавства, не здійснив своєчасну оплату за надані позивачем послуги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.04.2022 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/780/22; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Даною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня припинення або закінчення воєнного часу для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України; про час та місце судового засідання вирішено повідомити учасників справи додатково.

Ухвалою господарського суду від 23.06.2022, з урахуванням рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, а також приписів ст.165 ГПК України, судом було встановлено відповідачу новий строк для подання відзиву на позовну заяву, а саме п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали, та призначено у справі судове засідання на 02.08.2022 о 15:20.

Протокольною ухвалою господарського суду від 02.08.2022 розгляд справи відкладено на 30.08.2022 о 15:00.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.08.2022, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, а також просила покласти на відповідача витрати на правову допомогу, докази на підтвердження розміру яких зобов`язалась надати протягом п`яти днів після проголошення рішення у справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив; відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 12.04.2022, надіслана на адресу відповідача, не була вручена адресатові та повернута до суду за закінченням встановленого терміну зберігання; копії ухвал від 23.06.2022 та від 02.08.2022 повернуті до суду у зв`язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

07.07.2022 між Фізичною особою - підприємцем Онущак Аллою Володимирівною (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лакімолл» (відповідач) було укладено Договір № 07/07-21про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом територією України в міжнародному сполученні.

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного Договору, позивач, як експедитор, зобов`язалась за винагороду та за рахунок відповідача (замовника) прийняти, доставити вантаж, довірений замовником (або вантажовідправником для замовника) до пункту призначення та видати його особі, яка має право на отримання вантажу, а відповідач зобов`язався здійснити оплату перевезення вантажу в порядку та розмірах, узгоджених сторонами в договорі.

Згідно з п. 1.2 Договору, найменування вантажу, його маркування, вага, кількість вантажних місць, маршрут, тип контейнеру, умови перевезення вантажу, вартість перевезення, станції відправлення/призначення, найменування та адреса вантажовідправника та вантажоотримувача, дата завантаження вантажу, строк доставки узгоджуються сторонами в Заявках на кожну партію вантажу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем на виконання умов підписаного між сторонами Договору, було здійснено організацію перевезення вантажів відповідача за маршрутами, вказаними у відповідних Заявках.

При цьому, зобов`язання щодо перевезення вантажів автомобільним транспортом виконано позивачем своєчасно та належним чином, згідно з умовами відповідного Договору та Заявок.

Факт надання послуг підтверджується двостороннє підписаними заявками № 3 від 02.08.2022, № 1 від 07.07.2021, № 2 від 19.07.2021, № 3 від 02.08.2021, № 2 від 04.08.2021, № 1 від 19.08.2021 до Договору № 07/07-21 та відповідними CMR.

Відповідно до умов п. 4.4 Договору № 07/07-21, відповідач зобов`язаний здійснити розрахунок за отримані послуги протягом 7-ми банківських днів з моменту вивантаження (отримання вантажу вантажоодержувачем).

Проте, в порушення умов договору, відповідач не здійснив своєчасну оплату за надані послуги, чим допустив порушення умов Заявок від 07.07.2021, від 19.07.2021, від 02.08.2021, від 04.08.2021, та від 19.08.2021, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем, розмір якої станом на 21.02.2022 становить 290838,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

За змістом ст. 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт надання позивачем відповідачу послуг з перевезення вантажів підтверджується двостороннє підписаними заявками до Договору та відповідними CMR.

Строк оплати наданих товару, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 290838,00 грн боргу.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до умов п. 6.5 Договору № 07/07-21, у випадку прострочення платежу замовник сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору та простроченням здійснення оплати за поставлений товар, позивачем було здійснено нарахування пені в розмірі 26530,95 грн, 3% річних у розмірі 3968,15 грн та інфляційні втрати в розмірі 14221,98 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача вищевказаних сум пені, відсотків річних та інфляційних втрат законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 335559,08 грн, у тому числі: 290838,00 грн основного боргу, 26530,95 грн пені, 3968,15 грн - 3% річних та 14221,98 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця Онущак Алли Володимирівни обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакімолл" (вул. Велика Панасівська, буд. 95, м. Харків, 61017; ) на користь Фізичної особи - підприємця Онущак Алли Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) - 335559,08 грн заборгованості (у тому числі: 290838,00 грн основного боргу; 26530,95 грн пені; 3968,15 грн - 3% річних; 14221,98 грн інфляційних втрат), а також 5033,39 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "30" серпня 2022 р.

Суддя Н.М. Кухар