ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/419/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Стретович Н. К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Богуш А.М., дов. від 14.07.2022, вих. №01-07/299; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001054 від 23.04.2019 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" (Житомирська область, Коростенський район, с. Дубовий Гай)

до Фізичної особи - підприємця Харченка Віктора Леонідовича (Житомирська область, Коростенський район, с. Заськи)

про стягнення 136627,95 грн

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

Державне підприємство "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ФОП Харченка В. Л. про стягнення 136627,95 грн, з яких 112124,35 грн основного боргу, 13120,59 грн пені, 1992,19 грн 3 % річних, 8712,10 грн інфляційних втрат, 678,72 грн 2% штрафу, а також судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не виконав зобов`язання в частині своєчасної оплати за поставлений товар на підставі договору №334/17 від 24.06.2021 та договору купівлі-продажу необробленої деревини №2821-12-2020 від 21.12.2020.

Ухвалою від 28.06.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 25.07.2022 о 11:00; витребував від сторін відповідні процесуальні документи (а. с. 56).

Ухвалою від 25.07.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 06.09.2022 о 09:30 (а. с. 70).

У судовому засіданні представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив; правом на подання відзиву не скористався.

Згідно із ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 ГПК України подання заяв по суті справи є правом учасників процесу.

Із відповідних трекінгів поштових відправлень, отриманих за електронними запитами суду із офіційного сайту Укрпошти (а. с. 67,68; 74 - 77), вбачається, що відповідачем 02.07.2022 було отримано копію ухвали господарського суду від 28.06.2022 про відкриття провадження та 29.07.2022 копію ухвали господарського суду від 25.07.2022 про закриття підготовчого провадження та призначення засідання суду для розгляду справи по суті.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався правами, передбаченими ст.165 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача в режимі відеоконференції, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

21.12.2020 між Державним підприємством "Овруцьке лісове господарство" (продавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Харченком Віктором Леонідовичем (покупець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 285/21-12-2020 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого за результатами проведення аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі 1 кварталу 2021 року, який відбувся 21.12.2020, продавець зобов`язаний передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом в цьому договорі.

Відповідно до п. 2.4 договору покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків).

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної (п. 3.4 договору).

Згідно з п. 5. 2 договору за несвоєчасну або неповну оплату товару покупець несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2 % від вартості неоплаченої продукції. Якщо затримка в оплаті триває більш ніж 5 (п`ять) банківських днів, Продавець має право відмовитись від цього договору з обов`язковим письмовим повідомленням покупця, що не звільняє останнього від сплати штрафу.

Відповідно до п. 7.1 - 7.2 договору даний договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами та реєстрації на біржі; договір діє з 01.01.2021 по 31.03.2021 (а. с. 21 - 23).

На виконання договору продавець поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 33936,35 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними: №426093 від 22.01.2021 на суму 7699,07 грн; №426104 від 25.01.2021 на суму 11853,38 грн та №426130 від 27.01.2021 на суму 14383,90 грн (а. с. 27 - 29).

24.06.2021 між сторонами був укладений договір № 334/17, за п. 1.1, 1.2 якого позивач - постачальник зобов`язується виготовити і відпустити відповідачу - споживачу круглі лісоматеріали: сосну категорія D, діаметром 15-49 см, відповідно до аукціонного свідоцтва № 334/17 від 24.06.2021 на умовах франко-верхній склад постачальника, а споживач зобов`язується оплатити продукцію по цінах постачальника, діючих на день поставки чи відпуску, та прийняти її (а. с. 10 - 12).

Відповідно до п. 1.3 договору загальна сума договору складає суму відповідних товарно - транспортних накладних.

Згідно п. 2.1 - 2.2 договору форма розрахунку - попередня оплата в розмірі 100%. У разі поставки товару без попередньої оплати, споживач зобов`язаний оплатити отриманий товар на протязі 10 календарних днів з дня поставки товару

Днем поставки вважається дата на товарно-транспортній накладній або штемпель на залізничній накладній ст. відправлення (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 4.2 договору споживач за даним договором несе відповідальність за несвоєчасну оплату в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до 30.06.2021 (п. 5.2 договору).

01.07.2021 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №334/17 від 24.06.2021, у якій виклали п. 5.2 у такій редакції: "Договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.07.2021" (а. с. 13).

Факт поставки лісопродукції за договором №334/17 від 24.06.2021 підтверджується товарно-транспортними накладними: №365537 від 08.07.2021 на суму 21040,09 грн; №090814 від 27.07.2021 на суму 11932,40 грн; №090816 від 27.07.2021 суму 14373,60 грн; №090835 від 29.07.2021 на суму 12252,00 грн; №090837 від 30.07.2021 на суму 2683,50 грн; №090839 від 30.07.2021 на суму 12035,40 грн; №090841 від 30.07.2021 на суму 3871,01 грн (а. с. 14 - 20).

12.10.2021 наказом Державного агентства лісових ресурсів України №637 було прийнято рішення про припинення Державного підприємства "Овруцьке лісове господарство" () шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного підприємства "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" () та затверджено склад Комісії з припинення (а. с. 33 - 35).

Згідно з наказом Державного агентства лісових ресурсів України №63 від 18.01.2022 затверджено передавальний акт Державного підприємства "Овруцьке лісове господарство" (а. с. 36).

У матеріалах справи є копія вимоги ДП "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" про сплату заборгованості за поставлену лісопродукцію від 14.06.2022 №596, адресованої ФОП Харченку В. Л. (а. с. 8).

На підтвердження порушення відповідачем зобов`язання по оплаті товару позивач надав акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021-10.06.2022, підписаний і скріплений печатками сторонами договору (а. с. 9).

Таким чином, станом на дату подання позову за відповідачем обліковується борг за поставлений товар в сумі 112124,35 грн; нараховано до сплати 13120,59 грн пені, 1992,19 грн 3 % річних, 8712,10 грн інфляційних втрат та 678,72 грн 2% штрафу.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1,2 ст. 193 ГК України).

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна, зокрема, вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

За ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних, зокрема, з особистим, сімейним чи домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 112124,35 грн.

На виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини № 285/21-12-2020 від 21.12.2020 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 33936,35 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними: №426093 від 22.01.2021 на суму 7699,07 грн; №426104 від 25.01.2021 на суму 11853,38 грн та №426130 від 27.01.2021 на суму 14383,90 грн (а. с. 27 - 29).

За договором №334/17 від 24.06.2021 постачальник поставив, а споживач прийняв лісопродукцію на загальну суму 78188,00 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними: №365537 від 08.07.2021 на суму 21040,09 грн; №090814 від 27.07.2021 на суму 11932,40 грн; №090816 від 27.07.2021 суму 14373,60 грн; №090835 від 29.07.2021 на суму 12252,00 грн; №090837 від 30.07.2021 на суму 2683,50 грн; №090839 від 30.07.2021 на суму 12035,40 грн; №090841 від 30.07.2021 на суму 3871,01 грн (а. с. 14 - 20).

У матеріалах справи є акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021-10.06.2022, підписаний і скріплений печатками сторонами договорів, відповідно до якого заборгованість відповідача за договором складає 112124,35 грн (а. с. 9).

Зауваження чи заперечення зі сторони відповідача щодо отриманого товару матеріали справи не містять.

За таких обставин, позивачем виконано взяті за договором зобов`язання.

Станом на дату розгляду справи, відповідач взяті на себе зобов`язання згідно з договором поставки та специфікацій до договору поставки щодо своєчасної оплати за отриманий товар повністю не виконав.

Враховуючи факт не виконання належним чином обов`язку з оплати товару, отриманого на підставі договорів купівлі-продажу та поставки, у відповідача виник обов`язок щодо сплати позивачу боргу на загальну суму 112124,35 грн.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 13120,59 грн пені та 678,72 грн штрафу.

Згідно з п. 5. 2 договору купівлі-продажу необробленої деревини №285/21-12-2020 від 21.12.2020, за несвоєчасну або неповну оплату товару покупець несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2 % від вартості неоплаченої продукції.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок штрафу, суд прийшов до висновку, що сума штрафу у розмірі 678,72 грн є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

За п. 4.2 договору №334/17 від 24.06.2021 споживач за даним договором несе відповідальність за несвоєчасну оплату в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За ч. 1 ст. 546 та ч. 3 ст. 549 ЦК України пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України і ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР (зі змінами) платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені у правовому порталі України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", судом встановлено, що розмір пені є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення, однак задоволенню підлягає нарахована пеня в сумі 13120,59 грн, тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

5. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 8712,10 грн інфляційних втрат та 1992,19 грн 3 % річних.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.

У свою чергу, 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", судом встановлено, що їх розмір є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Однак позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахованих інфляційних втрат та 3% річних, тому задоволенню підлягають інфляційні втрати в сумі 8712,10 грн та 1992,19 грн 3% річних, тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

6. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами. Відповідач не надав докази сплати заявленої суми боргу.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму 136627,95 грн, з яких 112124,35 грн основного боргу, 13120,59 грн пені, 1992,19 грн 3 % річних, 8712,10 грн інфляційних втрат, 678,72 грн 2% штрафу.

7. Розподіл судового збору між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат врегульовано ст.129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Харченка Віктора Леонідовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" (11102, Житомирська область, Коростенський район, с. Дубовий Гай, вул. Т. Шевченка, 3, ):

- 112124,35 грн основного боргу;

- 13120,59 грн пені;

- 1992,19 грн 3% річних;

- 8712,10 грн інфляційних втрат;

- 678,72 грн штрафу;

- 2481,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.09.22

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу: та електронну адресу представника:

3 - відповідачу