ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/6/22

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участі секретаря судового засідання Нагібіної І.В.,

розглянув у судовому засіданні дану справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТ ОЙЛ», м. Київ (позивач, ТОВ БартОйл)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛЬМІУС 1», м. Київ (відповідач-1, ТОВ Кальміус),

Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НАФТА-ТРЕЙД», м. Київ (відповідач-2, ТОВ Компанія НафтаТрейд)

за участю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, м. Київ (третя особа-1, приватний нотаріус Тверська І.В.),

ОСОБА_1 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2, м. Житомир (третя особа-2, ОСОБА_1 )

про:

1) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених 05.02.2020 ТОВ «КОМПАНІЯ «НАФТА-ТРЕЙД», м. Київ () та ТОВ «КАЛЬМІУС 1», м. Київ (), а саме:

- договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд АЗС, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за номером 111;

- договір купівлі-продажу комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за номером 112;

- договір купівлі-продажу автозаправочної станції стаціонарного типу, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Пряшівська, буд. 2-Б, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за номером 113 (далі спірні договори);

2) про витребування нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ «КАЛЬМІУС 1», м. Київ (), а саме:

- комплексу будівель та споруд АЗС, загальною площею 165, 9 кв.м., що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Данила Галицького (колишня вул. Університетська) буд. 100, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04;

- автозаправочної станції, загальною площею 164, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Пряшівська, буд. 2-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04

- комплексу, загальною площею 182,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Графа фон Шенборна, буд. 108, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04 (далі спірні об`єкти нерухомого майна);

3) про скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівна ( м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 49) прийнятих 05.02.2020, а саме:

- індексний номер: 50986912 від 05.02.2020р. на об`єкт нерухомого майна - автозаправочна станція стаціонарного типу, що розташована за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Пряшівська, буд. 2-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 04, зареєстрованої на праві власності за ТОВ «КАЛЬМІУС 1».

- індексний номер: 50985881 від 05.02.2020р. на об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель та споруд АЗС, що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Графа фон Шенборна, буд. 108, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 04, зареєстрованої на праві власності за ТОВ «КАЛЬМІУС 1».

- індексний номер: 50988109 від 05.02.2020р. на об`єкт нерухомого майна - комплекс (АЗС стаціонарного типу), що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Данила Галицького (колишня вул. Університетська) буд. 100, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 04, зареєстрованої на праві власності за ТОВ "КАЛЬМІУС 1» (далі спірні реєстраційні рішення),

представники:

позивача Гурин В.А., адвокат (в режимі відеоконференції);

відповідача 1 Тоцька А.О., адвокат (в режимі відеоконференції);

відповідача-2- не з`явився;

третя особа- 1- не з`явився;

третя особа- 2 Мишинчук В.В., адвокат

Позивач звернувся до суду на захист свого права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, які були набуті ним внаслідок передачі до статутного фонду позивача як майновий внесок приватним науково-виробничим підприємством «Промтехдіагностика» (ПНВП Промдіагностика) за актом приймання-передачі від 22.08.2019. На підставі наведеного акту державний реєстратор 23.08.2019 прийняв рішення про державну реєстрацію прав позивача на спірні об`єкти. Позивач стверджує, що ПНВП Промдіагностика, у свою чергу, набуто право власності на спірні об`єкти на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі № 813/192/18.

Позивач вважає порушеним своє право власності з укладенням 05.02.2020 відповідачами-1, 2 спірних договорів про відчуження спірних об`єктів нерухомого майна та зі здійсненням приватним нотаріусом Тверською І.В. державної реєстрації права власності на ці об`єкти за відповідачем-2. Стверджує, що спірні договори укладені з порушенням закону, оскільки станом на час їх укладення чинним було іпотечне застереження відповідно до договору іпотеки укладеного у 2016р. ТОВ Компанія НафтаТрейд та ОСОБА_1 як забезпечення зобов`язань останнього за позикою наданою йому ТОВ Компанія НафтаТрейд (договір позики від 29.07.2016).

Відповідач-1 подав письмову заяву про закриття провадження у справі, а представник його у ході судового розгляду наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог, стверджуючи про відсутність права власності на спірні об`єкти нерухомості у ПНВП Промдіагностика, а відповідно і в позивача.

Посилається при цьому на те, що рішення судів у справах № 907/515/17 та № 813/192/18, на підставі яких було зареєстровано право власності ПНВП Промдіагностика на спірні об`єкти нерухомості були скасовані, отже останній не міг внести такі до статутного капіталу позивача.

Відповідач-1 повідомив також, що позивач 11.03.2020 звертався до Міністерства юстиції (Офіс протидії рейдерству) зі скаргою на спірні реєстраційні рішення приватного нотаріуса Тверської І.В. і в задоволенні скарги було відмовлено у зв`язку з тим, що така подана особою, яка не підтвердила факт порушення її прав з прийняттям спірних реєстраційних рішень, оскільки на момент розгляду скарги наявним було рішення суду про поновлення права власності на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_1 .

Відповідач-2 та третя особа-1, належним чином повідомлені про дане судове провадження, письмового відзиву на позов та письмових пояснень по суті спірних відносин суду не надали, участі уповноважених представників у судовому розгляді справи не забезпечили, що є їх правом за змістом приписів Господарського процесуального кодексу України та що не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Третя особа-2 письмовими поясненнями наданими суду та усними поясненнями представника у ході судового розгляду справи заперечує проти позовних вимог з тих же підстав, що і відповідач-1. Так, стверджує, що позивачем замовчуються відомості про те, що стосовно спірних об`єктів нерухомості відбувалися неодноразові судові розгляди та остаточними судовими рішеннями у справах № 907/515/17 та № 813/192/18 (постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5.02.2020) було встановлено, що оспорюване майно не належало на праві власності ПНВП Промтехдіагностика, а відтак не могло бути переданим позивачу у справі.

У справі № 813/192/18 Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 04.06.2020 здійснивши поворот виконання рішення суду від 15.03.2018 року на користь ОСОБА_1 , констатував, що об`єкти нерухомого майна на момент розгляду справи, прийняття в ній рішення від 15.03.2018 та виконання такого рішення належали і належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 12.07.2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. та зареєстрованих в реєстрі за номерами 473, 474, 475. Тобто, судовими рішенням у цій справі встановлено і підтверджено належність спірних об`єктів нерухомого майна - комплексів будівель та споруд АЗС розташованих в м.Мукачеві по вул. Графа фон Шенборна, буд. 1 08, вул. Пряшівській, буд. 2 «б та вул. Університетській, буд. 100 - ОСОБА_1 до моменту переходу права власності на них до ТОВ Кальміус.

Посилається також на те, що в 2020 році Мукачівським міськрайонним судом розглядалась справа № 303/3071/20 за позовом ТОВ «Кальміус 1» до ОСОБА_2 , приватного виконавця Павлюка Н.В. за участі ДП «Сетам», ТОВ «БАРТ ОЙЛ» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору про зняття арешту з нерухомого майна, а саме об`єктів нерухомості, що були предметом відчуження за спірними у даній справі договорами. У межах зазначеної цивільної справи також досліджувалося питання власності на спірні об`єкти нерухомості і за наслідками розгляду справи судами було встановлено, що одноосібним власником спірних об`єктів нерухомості є ТОВ Кальміус.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

При цьому суд виходив з наступного.

За приписами ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положення ч.2 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, зокрема, як визнання недійсним правочину

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права та інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав та інтересів позивач звернувся до суду.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч.1 ст. 202, ст.205 ЦК України)

Підставою недійсності правочину згідно ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановленні у ст.203 ЦК України. Так, відповідно до частин 1-3, 5 цієї статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У силу приписів ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору (правочину), позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

З системного аналізу змісту статей 16, 203, 215 ЦК України слідує висновок, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

У ході судового розгляду даної справи встановлено наступне.

Позивач оспорює дійсність договорів, стороною яких він не є, а саме - договорів купівлі-продажу нерухомого майна - спірних об`єктів нерухомого майна - укладених 05.02.2020 відповідачами-1, 2 у справі (ТОВ Компанія НафтаТрейд та ТОВ Кальміус), стверджуючи про належність йому спірних об`єктів

Отже, виходячи із наведених вище норм, позивач повинен довести, що його права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваними договорами і в результаті визнання їх недійсними його майнові права як заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Суд, перевіряючи доводи та докази, якими позивач обґрунтовує наявність права власності на нерухоме майно та заявлені позовні вимоги, встановив наступне.

Право власності на нерухоме майно позивач отримав внаслідок передачі такого до його статутного фонду ПНВП Промтехдіагностика, первинна реєстрація власності якого була здійснена на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі № 813/192/18 за позовом ПНВП Промтехдіагностика до державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Житко О.І.

Так, встановлено, що зазначеним рішенням суду:

- визнано протиправними та скасовані рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. від 09.12.2017р про відмову у скасуванні запису про право власності /внесення запису про скасування державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що є спірними у даній справі, 1) комплекс будівель та споруд АЗС, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,2250 га у м. Мукачеве по вул. графа фон Шенборна, буд. 108; 2) комплекс будівель та споруд АЗС, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3000 га у м. Мукачеве по вул. Університетській, буд. 100; 3) комплекс будівель та споруд АЗС, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3261 га у м. Мукачеве по вул. Пряшівській, буд. 2-б;

- зобов`язано державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. внести записи до державного реєстру речових прав щодо скасування усіх реєстраційних дій по перереєстрації права власності від позивача -ПНВП Промтехдіагностика - до інших осіб, в т.ч., які призвели до незаконного вибуття з власності позивача зазначеного майна;

- відновити/зареєструвати за ПНВП Промдіагностика право власності на зазначене нерухоме майно.

При цьому, підставою ухвалення зазначеного рішення суду було визнання недійсними у межах справи № 907/515/17 за позовом ТОВ "Арго Регіон", м. Київ до ТОВ "Авалон-Інтенсив", м. Київ та до ТОВ "Калина Центр", м. Мукачево, за участі: ОСОБА_1 , м. Житомир та ТОВ "Трі менеджмент" м. Рига як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (рішення господарського суду Закарпатської області від 15.09.2017 та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2017) договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 29.11.2013 №№ 2513, 2510, 2504 укладених ТОВ "Арго Регіон", м. Київ, правонаступником якого визнано ПНВП Промдіагностика, та ТОВ "Авалон-Інтенсив", м. Київ щодо спірних об`єктів нерухомого майна та констатації суду про нелегітимність усіх послідуючих угод щодо такого майна та супроводжуючих їх реєстраційних дій, оскільки станом на час постановлення рішення господарського суду Закарпатської області від 15.09.2017 у реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право на спірні об`єкти за ОСОБА_1 відповідно до укладених 12.07.2016 з ТОВ "Авалон-Інтенсив" договорів купівлі-продажу цих об`єктів.

Отримавши таким чином право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, ПНВП Промдіагностика в червні 2019 актом приймання-передачі внесла ці об`єкти до статутного фонду ТОВ БартОйл, на підставі чого 23.08.2019 державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав позивача на спірні об`єкти.

Наведеним позивач у даній справі ТОВ БартОйл обґрунтовує своє право власності на спірні об`єкти, яке вважає порушеним з укладенням відповідачами спірних у справі договорів про відчуження на користь ТОВ Кальміус спірних об`єктів нерухомості.

Разом з тим, з пояснень представника відповідача-1 ТОВ Кальміус - та третьої особи у справі Пелеха Р.М., а також з долучених учасниками справи до матеріалів справи документів, судом встановлено, що 5.11.2019 Львівським окружним адміністративним судом при перегляді за нововиявленими обставинами справи № 813/192/18 було скасовано первісно ухвалене у справі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі № 813/192/18, яким обгрунтовувалося право власності ПНВП Промтехдіагностика на спірні обєкти нерухомості та які останнім були передані у власність позивачу у даній справі, та відмовлено у задоволенні адміністративного позову ПНВП Промтехдіагностика до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішення від 5.11.2019 Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/192/18 набрало законної сили з ухваленням 05.02.2020 постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Підставою прийняття зазначеного рішення було остаточні висновки судів у справі № 907/515/17 про те, що ПНПМ Промтехдіагностика не була правонаступником ТОВ «Арго Регіон», відтак встановлено відсутність її прав у зазначеній справі, постановою Верховного суду від 21.08.2018 у цій справі скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.09.2017 у справі № 907/515/17, яке було покладено в основу при прийнятті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі № 813/192/18.

Справа № 907/515/17 відповідно до постанови Верховного суду від 21.08.2018 була передана на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області і за результатами такого позов залишено без розгляду, про що постановлено ухвалу від 28.11.2018. Постановою Верховного суду від 04.10.2019 залишено без змін ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 20.08.2019, якою закрито апеляційне провадження з перегляду ухвали Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2018.

Отже, остаточними судовими рішеннями у справах № 907/515/17 та № 813/192/18 (постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5.02.2020) було встановлено, що оспорюване майно не належало на праві власності ПНВП Промтехдіагностика, тому не можуть вважатися легітимними передача ним такого майна до статутного фонду ТОВ Барт Ойл - позивача у даній справі - та наступна реєстрація за останнім права власності на це майно.

Суд приймає до уваги також той факт, що 04.06.2020 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/192/18 за заявою ОСОБА_1 допущено поворот виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі №813/192/18 та зобов`язано уповноважених осіб, які мають право здійснювати реєстраційні дії по реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відновити/зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на обєкти нерухомого майна, які є предметом відчуження за спірними у даній справі договорами та які є предметом витребування за відповідною вимогою у даній справі.

З огляду на викладене, суд констатує, що позивачем не доведено наявності права власності на об`єкти нерухомого майна, порушенням якого обґрунтовуються позовні вимоги у даній справі, як станом на дату укладення спірних договорів так і станом на дату звернення до суду з позовом у даній справі.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання позивача на державну реєстрацію його прав на спірні об`єкти, оскільки державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Верховний Суд неодноразово звертає увагу, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача оскаржуваним договором є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічну правову позицію також викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19) і в суду відсутня необхідність надавати оцінку законності оспорюваних правочинів.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у позові ТОВ Барт Ойл про визнання недійсними укладених ТОВ Компанія Нафта Трейд та ТОВ Кальміус 05.02.2020 та посвідчених приватним нотаріусом Тверською І.В. спірних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: комплексу будівель та споруд АЗС, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Данила Галицького (колишня вул. Університетська) буд. 100; комплексу, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Графа фон Шенборна, буд. 108; автозаправочної станції стаціонарного типу, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Пряшівська, буд. 2-Б, оскільки у ході судового розгляду справи встановлено відсутність порушених прав позивача, на захист яких подано позов.

У зв`язку з наведеним, оскільки позивачем не доведено права власності на таке майно, не підлягають задоволенню також його вимоги про витребування зазначеного майна та скасування щодо нього державної реєстрації права власності за ТОВ Кальміус.

Отже, у позові належить відмовити повністю.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 73, 76, 77 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір сплачений позивачем за подання позову у даній справі відповідно до приписів ст. 129 ГПК України за результатами розгляду справи належить покласти на позивача

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати за подання позову покласти на позивача.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 12.09.2022

Суддя Ушак І.Г.