ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. Справа №914/1102/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Кострик К.,

представники сторін: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області від 29.06.2022(вх. суду від 30.06.2022 №01-05/1493/22)

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 01.06.2022 (суддя Стороженко О.Ф., повний текст рішення складено 09.06.2022, м. Львів)

у справі № 914/1102/21

за позовом: Заступника керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави,

позивач: Державна екологічна інспекція у Львівській області, м.Львів,

до відповідача: Державного підприємства "Магерівський військовий лісгосп", Львівська область, Жовківський район, смт. Магерів,

про: стягнення грошових коштів у сумі 421 035,10 грн.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/1102/21 за позовом заступника керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, заявлений в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до ДП "Магерівський військовий лісгосп" про стягнення 421 035,10грн шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач у відзиві на позовну заяву вказав орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 40 000,00грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.12.2021 у справі № 914/1102/21 відмовлено у задоволенні позову.

Після прийняття рішення від 16.12.2021 відповідачем заявлено клопотання про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 28 300,00 грн, понесених у даній справі.

До вказаного клопотання відповідач додав договір №07/05/21 про надання юридичних послуг від 07.05.2021, укладений ДП "Магерівський військовий лісгосп" та ОА «Юридична компанія «Домінанта», акти приймання-передавання послуг від 07.06.2021, 07.07.2021, 07.09.21 та 17.12.2021, рахунки-фактури та виписку з рахунку ОА «Юридична компанія «Домінанта».

Ухвалою від 08.02.2022 зупинено провадження у справі №914/1102/21 з розгляду заяви відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - до часу повернення матеріалів справи у Господарський суд Львівської області.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону залишено без задоволення, рішення від 16.12.2021- залишено без змін.

Позивач подав до суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому зазначив, що Держекоінспекція не погоджується з розміром судових витрат і що така сума є завищена, зокрема, в актах приймання-передавання послуг від 07.06.2021 та 07.09.2021 безпідставно включено окремі послуги загальною вартістю 8250,00 грн (6000грн за участь у слідчих діях і 2 250грн за підготовку проекту заперечень на акт службової перевірки).

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 01.06.2022 у справі №914/1102/21 задоволено заяву відповідача про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу. Присуджено до стягнення Державної екологічної інспекції у Львівській області на користь ДП "Магерівський військовий лісгосп" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 28 300,00 грн.

При прийнятті вказаного рішення суд першої інстанції встановив, що на підставі договору №07/05/21 відповідачу надано професійну правничу допомогу у даній справі загальною вартістю 28 300,00грн, що підтверджується двосторонніми актами приймання-передавання послуг від 07.06.2021, 07.07.2021, 07.09.2021 та 17.12.2021. При цьому, суд вказав, що у детальному описі робіт (послуг) адвоката відсутні ті види послуг, стосовно яких у позивача виникали запитання та заперечення, водночас щодо тих послуг, які зазначені у детальному описі, заперечень позивачем не заявлено. Відтак на підставі статей 126, 129 ГПК України наявні підстави для покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 28 300,00 грн.

Держекоінспекція(позивач) оскаржила додаткове рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Апелянт вважає заявлену відповідачем суму витрат на правову допомогу завищеною, так як вартість послуг та час їх надання (зокрема, підготовка та подання відзиву на позовну заяву-5год, 1500,00грн/1год) є завищеними та не відповідають дійсності з огляду на їх незначний обсяг, містять дублювання позицій, а тому така робота не потребувала такої тривалості.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 у справі № 914/1102/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача.

Ухвалою від 01.08.2022 призначено розгляд справи на 30.08.2022.

У судове засідання 30.08.2022 учасники справи не забезпечили явки своїх представників. Прокурор та відповідач не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали апеляційного суду від 01.08.2022 надіслано відповідачу 02.08.2022 на електронну пошту , вказану у відзиві на апеляційну скаргу прокурора, подану на рішення по суті від 16.12.2021 (том 2,а.с. 169).

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні представників учасників справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задоволити, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі №922/2869/19 вказав, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

-має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду справи судом першої інстанції інтереси відповідача представляв адвокат Сеньків А.І. на підставі ордеру на надання правової допомоги №1074901 від 12.05.2021, виданого згідно з договором №07/05/21 про надання юридичних послуг від 07.05.2021, укладеного ДП "Магерівський військовий лісгосп" та ОА «Юридична компанія «Домінанта».

Так, відповідно до п.1.1, 1.2 договору адвокатське об`єднання (виконавець) зобов`язується відповідно до завдання ДП «Магерівський військовий лісгосп»(клієнт) надати йому за плату юридичні послуги. На підтвердження факту надання юридичних послуг відповідно до цього договору складається акт приймання-передачі.

За послуги, надані виконавцем, клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірі, що погоджується сторонами по кожному замовленню окремо. Остаточний розмір гонорару визначається в акті приймання-передачі наданих послуг.

Сторонами договору підписані наступні акти приймання -передачі наданих на підставі договору №07/05/21 послуг:

-акт від 07.06.2021, загальна вартість послуг за яким становить 22 000,00грн, а саме: вивчення наданих клієнтом документів, формування правової позиції -1год/1500,00грн - 7 500,00грн за 5год; підготовка відзиву на позовну заяву - 1год/1500,00грн - 7 500,00грн за 5 год; участь у слідчих діях у кримінальному провадженні - 1год/1000,0грн - 6000,00грн за 6год;

-акт від 07.07.2021, загальна вартість послуг за яким становить 5 200,00грн, а саме: підготовка та подання до суду заперечення на відповідь на відзив у справі №914/1102/21- 1год/1500,00грн - 2 100,00грн за 1,4год; підготовка та подання до суду клопотання про надання позивачем відповіді в порядку ст. 90 ГПК України - 1год/1400,00грн - 1 400,00грн за 1год; представництво в суді 16.06.2021 - 1год/ 1700,00грн - 1700,00грн за 1 год;

-акт від 07.09.2021, загальна вартість за яким 9 950,00грн, а саме: участь у судовому засіданні 21.07.2021 - 1год/ 1700,00грн - 1700,00грн за 1 год; підготовка, надсилання іншим учасникам справи та подання до суду заперечення на відповідь прокурора на відзив на позовну заяву-1год/1500,00грн- 3000,00грн за 2год; правовий аналіз акту службової перевірки-1год/1500,00грн-2 250,00грн за 1,5год; підготовка проекту заперечень на акт службової перевірки - 1год/1500,00грн- 3000,00грн за 2год;

-акт від 17.12.2021, загальна вартість за яким 3 400,00грн, а саме: представництво в суді 16.09.2021 - 1год/ 1700,00грн - 3400,00грн за 2 год.

На підставі зазначених актів адвокатське об`єднання виставило відповідні рахунки-фактури відповідачу від 07.06.2021, від 07.07.2021, від 07.09.2021, від 17.12.2021.

Згідно з фільтрованою випискою з банківського рахунку адвокатського об`єднання «Юридична компанія «Домінанта» відповідач 21.09.2021 сплатив 9 950,00грн, 13.07.2021 сплатив 5 200,00грн та 14.06.2021 сплатив 22 000,00грн за надані юридичні послуги.

Детальний опис робіт, виконаних адвокатом в ході надання правничої допомоги, представник відповідача виклав в клопотанні про стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема:

- вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, підготовка правової позиції, аналіз судової практики та норм спеціалізованого законодавства, підбір доказів; підготовка і подання відзиву на позовну заяву та його надіслання іншим учасникам справи- вартість 15 000,00грн, акт приймання-передачі послуг за 07.06.2021, оплачено відповідачем 14.06.2021;

- підготовка та подання до суду заперечення на відповідь на відзив у справі та його надіслання іншим учасникам справи, підготовка та подання до суду клопотання про надання позивачем відповіді в порядку ст. 90 ГПК України, представництво інтересів клієнта в суді 16.06.2021-вартість 5 200,00грн, акт приймання-передачі послуг за 07.07.2021, оплачено відповідачем 13.07.2021;

- представництво в суді 21.07.2021, підготовка, надсилання іншим учасникам справи та подання до суду заперечення на відповідь прокурора на відзив- вартість 4700,00грн, акт приймання-передачі послуг за 07.09.2021, оплачено відповідачем 21.09.2021;

- представництво в суді 16.12.2021, вартість 3 400,00грн, акт приймання-передачі послуг за 17.12.2021.

Загальна вартість послуг становить 28 300,00грн.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції адвокат Сеньків А.І.:

-подав відзив на позовну заяву на 5 арк. з додатками, також у відзиві викладені заявлені в порядку ст.90 ГПК України питання для позивача;

-подав клопотання про зобов`язання позивача надати відповідь на питання, викладені у відзиві;

- подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву на 2арк;

-подав заперечення на подану прокурором відповідь на відзив на позовну заяву на 3арк;

-представляв інтереси відповідача в судових засіданнях 16.06.2021, 21.07.2021, 16.09.2021, 21.10.2021, 18.11.2021 та 16.12.2021.

За змістом пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Як зазначено вище, за результатом розгляду поданого прокурором в інтересах Держекоінспекції позову суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився апеляційний суд, про відсутність підстав для його задоволення, відтак позивач зобов`язаний відшкодувати відповідачам понесені ними витрати на правову допомогу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи те, що позивачем є Державна екологічна інспекція у Львівській області, яка є органом державної влади та фінансується з державного бюджету, колегія суддів вважає, що заявлені відповідачем до відшкодування за рахунок позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 28 300,00грн є надмірними для позивача та неспівмірними по відношенню до складності цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг, а саме: в акті наданих послуг від 07.06.2021 зазначено, що на складання відзиву на позовну заяву затрачено 5год, водночас такий складений на 5 арк; в акті від 07.06.2021 зазначено про надання як двох окремих послуг - формування правової позиції відповідача та підготовка відзиву, що на думку апеляційного суду, є ідентичною за своїм змістом діяльністю, так як саме у відзиві сторона формує та формулює свою правову позицію; в акті від 07.07.2021 як окрему юридичну послугу включено підготовку та подання до суду клопотання про надання відповіді в порядку ст. 90 ГПК України, вартість якої становить 1400,00грн, водночас, апеляційним судом встановлено, що ідентичне за змістом клопотання було заявлене ще у відзиві на позовну заяву; в акті від 07.09.2021 вказано, що на складання заперечення на відповідь на відзив прокурора адвокат затратив 2год час, водночас, обсяг таких заперечень становить 3арк). Крім того, доказів на підтвердження того, що підготовка цієї справи до розгляду вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи адвокатом не надані.Також, з аналізу поданих відповідачем підписаних обома сторонами актів приймання-передачі послуг не вбачається, що до них включено участь адвоката в судових засідання 21.10.2021, 18.11.2021 та 16.12.2021.

У зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з твердженнями апелянта, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу в сумі 28 300,00грн не відповідають критерію розумності їхнього розміру.

Так, здійснивши порівняльний аналіз заявлених до стягнення суми судових витрат, понесених відповідачем за розгляд справи в суді першої інстанції із кількістю та вартістю послуг, які надані відповідачу його представником, з огляду на ціну позову (421 035,10грн шкоди, завданої навколишньому середовищу), апеляційний господарський суд дійшов висновку про обмеження розміру витрат відповідача на професійну правову допомогу, з огляду на їх розумну необхідність, а відтак, про часткове задоволення заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача 8 000 грн судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області належить задоволити, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 01.06.2022 у справі №914/1102/21 скасувати, прийняти нове рішення, яким клопотання відповідача про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково та стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області на користь ДП "Магерівський військовий лісгосп" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області від 29.06.2022(вх. суду від 30.06.2022 №01-05/1493/22) задоволити.

2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 01.06.2022 у справі №914/1102/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким клопотання ДП "Магерівський військовий лісгосп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, м.Львів, вул.Стрийська, 98; ідент.код 38057086) на користь Державного підприємства «Магерівський військовий лісгосп» (80327, Львівська область, Жовківський район, смт.Магерів, вул.Біла, 3; ідент.код 43254126) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.09.2022

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

Г.Г. Якімець