СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Харків Справа № 913/746/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Зубченко І.В. (доповідач), Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Євтушенко Є.В.
за участю представників:
від позивача:Фесенко Р.В., ордер серія АН №1075749 від 17.08.2022р.
від відповідача:не з`явився
від апелянта:не з`явився
від третіх осіб:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Сєвєродонецьк Луганської області (вх.№426 Л/3 від 14.02.2022р.)
на рішення господарського суду ухвалене Луганської області 17.01.2022р. (повний текст складено та підписано 25.01.2022р. у м.Харкові)
у справі№913/746/21 (суддя Секірський А.В.)
за позовом до за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:Селянського (фермерського) господарства "Буря", с.Покровське Луганської області Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м.Сєвєродонецьк Луганської області 1. ОСОБА_2 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 2. ОСОБА_3 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 3. ОСОБА_4 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 4. ОСОБА_5 , м.Сєвєродонецьк Луганської області;

про5. ОСОБА_6 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 6. ОСОБА_7 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 7. ОСОБА_8 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 8. ОСОБА_9 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 9. ОСОБА_10 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 10. ОСОБА_11 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 11. ОСОБА_12 , смт.Троїцьке Луганської області; 12. ОСОБА_13 , с.Козарик Луганської області; 13. ОСОБА_14 , смт.Троїцьке Луганської області; 14. ОСОБА_15 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 15. ОСОБА_16 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 16. ОСОБА_1 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 17. ОСОБА_17 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 18. ОСОБА_18 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 19. ОСОБА_19 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 20. ОСОБА_20 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 21. ОСОБА_21 , с.Козарик Луганської області; 22. ОСОБА_22 , смт.Троїцьке Луганської області; 23. ОСОБА_23 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 24. ОСОБА_24 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 25. ОСОБА_25 , м.Сєвєродонецьк Луганської області визнання наказу недійсним

В С Т А Н О В И В:

Селянське (фермерське) господарство "Буря", с.Покровське Луганської області, позивач, звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м.Сєвєродонецьк Луганської області, про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №1183-сг від 14.06.2019р. "Про припинення права постійного користування землею".

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.12.2021р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача фізичних осіб: 1. ОСОБА_2 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 2. ОСОБА_3 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 3. ОСОБА_4 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 4. ОСОБА_5 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 5. ОСОБА_6 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 6. ОСОБА_7 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 7. ОСОБА_8 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 8. ОСОБА_9 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 9. ОСОБА_10 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 10. ОСОБА_11 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 11. ОСОБА_12 , смт.Троїцьке Луганської області; 12. ОСОБА_13 , с.Козарик Луганської області; 13. ОСОБА_14 , смт.Троїцьке Луганської області; 14. ОСОБА_15 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 15. ОСОБА_16 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 16. ОСОБА_1 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 17. ОСОБА_17 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 18. ОСОБА_18 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 19. ОСОБА_19 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 20. ОСОБА_20 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 21. ОСОБА_21 , с.Козарик Луганської області; 22. ОСОБА_22 , смт.Троїцьке Луганської області; 23. ОСОБА_23 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 24. ОСОБА_24 , м.Сєвєродонецьк Луганської області; 25. ОСОБА_25 , м.Сєвєродонецьк Луганської області.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.01.2022р. (повний текст складено та підписано 25.01.2022р.) у справі №913/746/21 позовні вимоги задоволено. В основу рішення покладено висновки суду про те, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, видаючи наказ №1183-сг від 14.06.2019р. "Про припинення права постійного користування землею", діяло всупереч вимогам закону, а саме ст.141 Земельного кодексу України, оскільки відсутні законодавчо визначені підстави для позбавлення Селянського фермерського господарства "Буря" права користування земельною ділянкою його засновника.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 (третя особа - 16) звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з резолютивною частиною якої просить рішення господарського суду Луганської області від 17.01.2022р. у справі №913/746/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На переконання скаржника, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим з наступних підстав:

- позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту свого права, що є самостійною підставою для відмови в позові. З позовної заяви та оскаржуваного судового рішення вбачається, що порушеним (оспорюваним) правом позивача, відновлення (визнання) якого є дійсною метою позову, є право постійного користування земельною ділянкою, якого позивач був позбавлений внаслідок ухвалення відповідачем наказу про припинення цього права. Проте задоволення судом позову про визнання цього наказу недійсним саме по собі не відновлює цього права, адже, як убачається з матеріалів справи (передусім з оскаржуваного судового рішення), на момент подання позовної заяви законними власниками земельних ділянок були треті особи, а законним користувачем цих ділянок на праві оренди - Фермерське господарство «Гранд Агро Трейд». Названі речові права належним чином зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підтверджуються законними юридичними документами, зокрема витягами з цього реєстру та кадастровими номерами земельних ділянок. Оскаржуване судове рішення ці права не припиняє, отже, попереднє право користування позивача, поновлення якого є метою його звернення за судовим захистом, не відновлює;

- на момент розгляду справи та станом на день подання апеляційної скарги право користування спірними земельними ділянками належить Фермерському господарству «Гранд Агро Трейд». Ця інформація була відома суду, адже міститься в оскаржуваному судовому рішенні (абз.2 стор.9 рішення). Право користування (оренди) цієї особи зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Проте Фермерське господарство «Гранд Агро Трейд» не було залучене як учасник судового процесу, що є порушенням норм процесуального права, гарантованого статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на справедливий суд, доступу до правосуддя як вимоги верховенства права, та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Для розгляду апеляційної скарги згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2022р. витребувано у господарського суду Луганської області матеріали справи №913/746/21, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

У свою чергу, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану. Враховуючи наведене та приписи ст.3 Конституції України (якою унормовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю), а також з урахуванням активних військових дій та їх загрози у м.Харкові, з міркувань безпеки, доступ та відвідування співробітниками будівлі Східного апеляційного господарського суду обмежено, що обмежило й доступ до певних матеріалів справ та зумовило неможливість своєчасного вирішення питань щодо поданої апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Луганської області від 17.01.2022р. (повний текст складено та підписано 25.01.2022р.) у справі №913/746/21. Встановлено строк учасникам справи для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали.

З метою своєчасного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 22.07.2022р. призначив вищевказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 до розгляду на 07.09.2022р.

17.08.2022р. через систему «Електронний суд» від Головного управління Держгеокадастру у Луганській області надійшли додаткові пояснення у справі, згідно з резолютивною частиною якої відповідач просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Буря" в повному обсязі. За змістом пояснень заявник також зазначає, що підтримує свій відзив та пояснення, надані в суді першої інстанції, та просить розглянути справу за вже наявними в ній матеріалами.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 23.08.2022р. задоволено отримане на електронну адресу суду клопотання представника Селянського (фермерського) господарства "Буря" - адвоката Фесенка Р.В. про участь у судовому засіданні 07.09.2022р. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon» з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Позивач та треті особи своїм правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не скористались, відзивів на апеляційну скаргу не надали.

У судовому засіданні 07.09.2022р., проведеному у режимі відеоконференції, приймав участь представник Селянського (фермерського) господарства "Буря". Відповідач та треті особи (у тому числі апелянт) повноважних представників у судове засідання не направили. 17.08.2022р. через систему «Електронний суд» від Головного управління Держгеокадастру у Луганській області надійшли додаткові пояснення, за змістом яких відповідач, разом з іншим, просив розглянути справу без участі представників Головного управління Держгеокадастру у Луганській області. Треті особи про причини неявки повноважних представників суд завчасно не повідомили.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судом враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Керуючись наведеними приписами законодавства, зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана судом обов`язковою, приймаючи до уваги, що позиція апелянта (третьої особи - 16) викладена безпосередньо в апеляційній скарзі, судова колегія визнала за можливе розглянути справу №913/746/21 за відсутністю представників відповідача та третіх осіб і, як наслідок, задовольнила клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представників.

Представник Селянського (фермерського) господарства "Буря" у судовому засіданні 07.09.2022р. проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив закрити апеляційне провадження. Разом з тим, судовою колегією не встановлено правових підстав для закриття апеляційного провадження, визначених ст.264 ГПК України.

Відповідно до ст.269 ГПК України дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу, складено протокол.

У судовому засіданні 07.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, додаткові пояснення, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні 07.09.2022р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Покровської сільської ради народних депутатів №31 від 04.09.1992р. ОСОБА_26 виділено земельну ділянку в розмірі 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства за рахунок земель запасу радгоспу "Угольщик".

Громадянину ОСОБА_26 на підставі зазначеного рішення надано у постійне користування земельну ділянку площею 49,07га для ведення селянського (фермерського) господарства, про що видано Державний акт на право користування землею від 1993р. серії Б №007659, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №18.

08.07.1993р. ОСОБА_26 зареєстрував Селянське (фермерське) господарство "Буря", номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 000063. Троїцькою районною державною адміністрацією Луганської області видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи - Селянського (фермерського) господарства "Буря" серії А00 №331266.

Згідно зі Статутом Селянського (фермерського) господарства "Буря" (у редакції від 08.07.1993р.) власником господарства є ОСОБА_26 .

Власник Селянського (фермерського) господарства "Буря" ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17.04.2018р. органом державної реєстрації актів цивільного стану - Виконавчим комітетом Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області.

Як стверджує позивач, 14.05.2019р. державним нотаріусом Власовим О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером №254 на ім`я ОСОБА_27 . Тобто, після смерті ОСОБА_26 власником Селянського (фермерського) господарства "Буря" стала ОСОБА_27 .

Рішенням власника Селянського (фермерського) господарства "Буря" ОСОБА_27 №1 від 24.05.2019р. призначено головою названої юридичної особи ОСОБА_27 Названим рішенням, разом з іншим, виключено засновника Селянського (фермерського) господарства "Буря" ОСОБА_26 зі складу підписантів у зв`язку зі смертю.

Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу проведена 25.06.2019р., номер запису: 9000063.

14.06.2019р. Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області видано наказ №1183-сг "Про припинення права постійного користування землею", яким припинено право постійного користування землею громадянину ОСОБА_26 загальною площею 49,07га, що перебуває в постійному користуванні на підставі Державного акту на право користування землею серії Б №007659 від 1993р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №18, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованою за межами населених пунктів, на території, яка, за даними Державного земельного кадастру, враховуються в Покровській сільській раді Троїцького району Луганської області, у зв`язку зі смертю.

Згідно з твердженнями позивача, Селянське (фермерське) господарство "Буря" про припинення права постійного користування землею дізналося із листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №27-12-0.3-6958/2-19 від 04.09.2019р.

У подальшому спірна земельна ділянка площею 49,07га поділена на земельні ділянки. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №2782-сг від 15.10.2019р. "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у приватну власність 25 (двадцяти п`ятьом) громадянам для ведення особистого селянського господарства" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок двадцяти п`ятьом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області; передано у приватну власність 25 (двадцяти п`ятьом) громадянам земельні ділянки загальною площею 47,7850га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у землях запасу, розташованих за межами населених пунктів на території, яка, за даними Державного земельного кадастру, враховується в Покровській сільській раді Троїцького району Луганської області згідно додатку №1 (Перелік громадян, які отримують у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :24:001:0033 - за ОСОБА_2 ; :24:001:0034 - за ОСОБА_3 ; :24:001:0035 - за ОСОБА_4 ; :24:001:0036 - за ОСОБА_5 ; :24:001:0037 - за ОСОБА_6 ; :24:001:0038 - за ОСОБА_7 ; :24:001:0039 - за ОСОБА_8 ; :24:001:0040 - за ОСОБА_9 ; :24:001:0041 - за ОСОБА_10 ; :24:001:0042 - за ОСОБА_11 ; :24:001:0043 - за ОСОБА_12 ; :24:001:0044 - за ОСОБА_13 ; :24:001:0045 - за ОСОБА_14 ; :24:001:0046 - за ОСОБА_15 ; 425484500:24:001:0047 - за ОСОБА_16 , :24:001:0048 - за ОСОБА_1 ; :24:001:0049 - за ОСОБА_17 ; :24:001:0050 - за ОСОБА_18 ; :24:001:0051 - за ОСОБА_19 ; :24:001:0052 - за ОСОБА_20 ; :24:001:0053 - за ОСОБА_21 ; :24:001:0054 - за ОСОБА_22 ; :24:001:0055 - за ОСОБА_23 ; :24:001:0056 - за ОСОБА_24 ; :24:001:0057 - за ОСОБА_25 .

Вищевказані фізичні особи передали отримані у приватну власність земельні ділянки в оренду Фермерському господарству "Гранд Агро Трейд".

Наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №1183-сг від 14.06.2019р., яким припинено право постійного користування ОСОБА_26 земельною ділянкою загальною площею 49,07га для ведення фермерського господарства, став підставою звернення Селянського (фермерського) господарства "Буря" до суду з розглядуваним позовом за захистом права на користування земельною ділянкою.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, зазначає наступне.

Частина 1 статті 2 ГПК України визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ГПК України).

Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа чи суб`єкт господарювання має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного та господарського законодавства.

Частинами 1, 2 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки від порушення його прав.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.02.2020р. у справі №923/364/19 та від 16.06.2020р. у справі №904/1221/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17, від 11.09.2018р. у справі №905/1926/16, від 30.01.2019р. у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019р. у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020р. у справі №145/2047/16-ц, від 15.09.2020р. у справі №469/1044/17.

Отже, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021р. у справі №910/10011/19). Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Конституційний Суд України в пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003р. № 3-рп/2003 у справі №1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Звідси ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Предметом спору у розглядуваній справі є визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 14.06.2019р. №1183-сг, яким припинено право постійного користування громадянину ОСОБА_26 земельною ділянкою з передачею її до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності.

Звертаючись з відповідним позовом, Селянське (фермерське) господарство "Буря" вказувало на те, що факт смерті громадянина ОСОБА_26 - засновника названої юридичної особи не є законною підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою. Винесення відповідачем відповідного наказу призвело до безпідставного позбавлення позивача (Селянського (фермерського) господарства "Буря"), який набув виключне право на використання наданої громадянину України ( ОСОБА_26 ) - його голові (засновнику) земельної ділянки, права постійного користування відповідною земельною ділянкою.

Отже, метою пред`явлення даного позову є поновлення речових прав на земельну ділянку.

Східний апеляційний господарський суд зазначає, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна (постійним користувачем), однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи.

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно та інших речових прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі №916/1608/18.

Відповідно до ч.1 ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Власник з дотриманням вимог ст.388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №183/1617/16, від 22.01.2020р. у справі №910/1809/18, від 16.06.2020р. у справі №372/266/15-ц.

Позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність відповідних рішень (розпорядчих актів) суб`єктів владних повноважень, без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення (розпорядчі акти) за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021р. у справі №927/468/20.

Як встановлено господарським судом Луганської області та вбачається з матеріалів справи, після прийняття оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №1183-сг від 14.06.2019р., яким припинено право постійного користування землею, спірна земельна ділянка площею 49,07га поділена на земельні ділянки, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №2782-сг від 15.10.2019р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок двадцяти п`яти громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у приватну власність 25 (двадцяти п`ятьом) громадянам земельні ділянки загальною площею 47,7850га для ведення особистого селянського господарства. Громадяни зареєстрували за собою право власності на відповідні земельні ділянки та передали отримані у приватну власність земельні ділянки в оренду Фермерському господарству "Гранд Агро Трейд".

Отже, на момент звернення у 2021р. Селянського (фермерського) господарства "Буря" до господарського суду Луганської області з розглядуваним позовом земельна ділянка вже була відчужена Держгеокадастром у власність третіх осіб.

За таких обставин визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №1183-сг від 14.06.2019р. не є ефективним способом захисту порушеного права, адже не призведе до повернення права постійного користування земельною ділянкою до позивача. Тобто, задоволення позову не відновить право постійного користування Селянського (фермерського) господарства "Буря" спірною земельною ділянкою, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України, обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2019р. у справі №920/301/18, від 25.06.2019р. у справі №922/1500/18, від 24.12.2019р. у справі №902/377/19.

Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про визнання наказу недійсним, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, наведені у ній обставини щодо обрання позивачем неефективного способу захисту отримали підтвердження під час апеляційного провадження.

Разом з тим, судова колегія відхиляє твердження апелянта про те, що Фермерське господарство «Гранд Агро Трейд» мало бути залучене місцевим господарським судом як учасник судового процесу з огляду на належність права користування (оренди) спірними земельними ділянками названій юридичній особі. Так, Селянським (фермерським) господарством "Буря" оскаржується наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, за змістом якого припинено право ОСОБА_26 на користування земельною ділянкою, у той час як інших правовідносин, зокрема щодо права оренди Фермерського господарства «Гранд Агро Трейд» на відповідну земельну ділянку, цей наказ не стосується.

З огляду на вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення господарського суду Луганської області від 17.01.2022р. (повний текст складено та підписано 25.01.2022р.) у справі №913/746/21 з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Буря".

У контексті приписів п.2 ч.4 ст.129 ГПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

З огляду на те, що апеляційна скарга третьої особи-16 підлягає задоволенню, з позивача на користь третьої особи-16 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Сєвєродонецьк Луганської області, на рішення господарського суду Луганської області від 17.01.2022р. (повний текст складено та підписано 25.01.2022р.) у справі №913/746/21 - задовольнити.

Рішення господарського суду Луганської області від 17.01.2022р. (повний текст складено та підписано 25.01.2022р.) у справі №913/746/21 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Буря", с.Покровське Луганської області, до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м.Сєвєродонецьк Луганської області, про визнання наказу недійсним - відмовити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Буря" (92135, Луганська обл., Троїцький район, с.Покровське, вул.Українська, буд.15; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3.405,00грн.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 07.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2022р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота