СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Харків справа №922/2381/16

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Істоміна О.А.
секретар судового засідання Лутаєва К.В.
за участю представників:
від позивача (стягувача) Кулик О.А. (адвокат);
від відповідача (боржника) Юркова Т.С. (адвокат)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену 03.02.2022р. (повний текст підписано 07.02.2022р.) у м.Харкові
за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», м. Харків
про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню
у справі №922/2381/16 (суддя Жигалкін І.П.)
за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», м. Харків
про стягнення 214477596,33грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції:

1. 25.01.2022р. до Господарського суду Харківської області від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», м. Харків (далі Відповідач, боржник) надійшла заява про визнання наказів Господарського суду Харківської області від 29.03.2021р., виданих на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2021р. у справі №922/2381/16, про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі Позивач, стягувач) 165559259,81грн. основного боргу за договором №13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р., 2469862,27грн. - 3% річних, 7042836,84грн. інфляційних втрат та 168729,21грн. витрат зі сплати судового збору, такими, що не підлягають виконанню.

2. Заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» обґрунтована посиланням на те, що вказана у наказах заборгованість підлягає врегулюванню в порядку, передбаченому Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-IX від 14.07.2021р., відповідно до ст.ст.4, 5, 6 якого підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, заборгованість операторів газорозподільних систем (у даному випадку Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз») станом на розрахункову дату (розрахункова дата 31.12.2020р.) за договором на купівлю-продаж природного газу (у даному випадку за договором на купівлю-продаж природного газу №13-223-ВТВ від 04.01.2013р.), укладеного з Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Позивач у розглядуваній справі), погашається наступним чином: за рахунок видатків державного бюджету; залишок не погашений з державного бюджету підлягає реструктуризації на умовах, визначених цим Законом; неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підлягають списанню. Так, з моменту набрання чинності означеним Законом, заборгованість, перелічена в Законі №1639-IX від 14.07.2021р. має бути врегульована виключно за процедурами передбаченими цим Законом, а будь-які судові рішення про стягнення врегульованого Законом №1639-IX від 14.07.2021р. боргу не підлягають виконанню, враховуючи, що заявник належним чином виявив бажання взяти участь в процедурі погашення врегулювання заборгованості, передбаченої Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-IX від 14.07.2021р. та вчинив усіх залежних від нього заходів для цього.

3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2022р. (повний текст підписано 07.02.2022р.) у справі №922/2381/16 частково задоволено заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання наказів таким, що не підлягають виконанню - визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. у справі №922/2381/16, виданий на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2021р., про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 165559259,81грн. основного боргу за договором №13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р., 2469862,27грн. - 3% річних та 7042836,84грн. інфляційних втрат, тоді як у задоволенні заяви в частині 168729,21грн. витрат зі сплати судового збору за звернення з позовом було відмовлено.

4. Означена ухвала суду в частині задоволення заяви Відповідача обґрунтована висновком про те, що стягувана за наказом суду заборгованість підлягає врегулюванню в порядку передбаченому Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-IX від 14.07.2021р., який не передбачає примусового виконання рішення суду за нормами та процедурами Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, посилаючись на правові позиції Верховного Суду у справах №913/212/21, №904/4514/21, № 911/944/21, місцевий суд безвідносно до факту включення/не включення у Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, дійшов висновків про можливість на підставі Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» врегулювання означеної заборгованості Відповідача, зазначаючи про необґрунтованість доводів Позивача (стягувача), що дія Закону України №1639-IX від 14.07.2021р. поширюється на відносини із врегулювання заборгованості виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру, оскільки зведення тлумачення ст.2 цього Закону в частині його дії виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру не в повній мірі відповідає меті прийняття означеного Закону №1639-IX, нормам ст.ст.4, 5, 6, які є по своїй суті нормами прямої дії, та суперечить принципу справедливості. Суд зазначив, що фактично в нерівному становищі опиняються ті учасники, які добросовісно бажають взяти участь у врегулюванні заборгованості за правилами Закону №1639-IX та учасники ринку природного газу, які можуть ухилятися від виконання його приписів, не подаючи заяви про включення в Реєстр. Отже, основним критерієм, при визначенні чи підлягає застосуванню Закон України №1639-IX від 14.07.2021р. є умови визначені в першій частині речення ст.2 (дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за придбаний у Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» природний газ, послуги з його розподілу і транспортування) в сукупності з нормами ст.ст.1, 4, 5, 6 Закону №1639-IX від 14.07.2021р. (суд зазначив, що такий підхід до тлумачення норм права узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 21.10.2020р. у справі №662/541/15-ц.

Своєю чергою, відмовляючи в частині задоволення заява про визнання наказу Господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. у справі №922/2381/16 таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення 168729,21грн. витрат зі сплати судового збору за звернення з позовом, суд зазначив, що витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги не підпадають під врегулювання заборгованості згідно приписів Закону України №1639-IX від 14.07.2021р. та включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не погодившись з постановленою ухвалою суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2022р. у справі №922/2381/16 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» у задоволені заяви про визнання наказів таким, що не підлягають виконанню.

6. Підставою для задоволення вказаних апеляційних вимог Скаржник зазначає порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Так, посилання на Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-IX від 14.07.2021р., як на підставу для визнання наказів у справі №922/2381/16 такими, що не підлягають виконанню, є безпідставним, оскільки врегулювання заборгованості на умовах визначених положеннями цього Закону поширюються виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру. У той час, боржник на час подання заяви не є учасником процедури врегулювання заборгованості відповідно до Закону №1639-IX від 14.07.2021р., а відтак підстави для задоволення заяви Відповідача відсутні. Існування законодавчого акту, яким передбачено порядок і механізм врегулювання заборгованості шляхом її реструктуризації та списання, встановлено певні умови для участі у процедурах врегулювання заборгованості жодним чином не є підставою для безумовного звільнення боржника від обов`язку виконати рішення суду шляхом визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, враховуючи, що Перехідними положеннями Закону №1639-IX від 14.07.2021р. внесено зміни до Закону України «Про виконавче провадження» (ст.ст.34, 35, 39), якими врегульовано в тому числі порядок примусового виконання виконавчих документів, заборгованість за яким підлягає врегулюванню на підставі вказаного закону, а саме виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій за умови перебування боржника в реєстрі.

Скаржник наголошує, що боржником не погашено суму основної заборгованості за договором на купівлю-продаж природного газу №13-223-ВТВ від 04.01.2013р., а отже навіть в разі проведення взаєморозрахунків згідно зі ст.4 Закон України №1639-IX від 14.07.2021р. та укладення договору про реструктуризацію заборгованості за природний газ останній буде зобов`язаний спочатку виконати такий договір реструктуризації, а вже потім отримає право на списання розрахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Окрім того зазначає про безпідставне посилання місцевого суду на правові позиції Верховного Суду у справах №913/212/21, №904/4514/21, № 911/944/21 в контексті розгляду питання про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача (боржника):

7. Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, зазначаючи про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, зауважує, що має законне право на врегулювання не сплаченої станом на 31.12.2020р. заборгованості перед Позивачем, яка підтверджена судовим рішенням. Зазначає, що підтримує посилання на судову практику, наведену судом першої інстанції щодо можливості її застосування в рамках розгляду заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню. Зауважує, що в жодній із своїх постанов Верховний Суд не ставив висновки у залежність від факту включення/не включення боржника до Реєстру підприємств, які не беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 22.02.2022р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А.

9. Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022р., №133/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану. Враховуючи приписи ст.3 Конституції України з міркувань безпеки доступ та відвідування співробітниками будівлі Східного апеляційного господарського суду обмежено, що обмежило й доступ до певних матеріалів справ та зумовило неможливість своєчасного вирішення питання щодо розгляду апеляційної скарги.

10. Ухвалою від 14.06.2022р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/2381/16, а ухвалою суду від 29.06.2022р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» у судовому засіданні на 05.09.2022р. об 10:00 з повідомленням учасників справи.

11. Враховуючи викладене в п.п.8-10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

12. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами відеофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

13. У судовому засіданні 05.09.2022р. уповноважений представник Скаржника підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.

Уповноважений представник Відповідача (боржника) у судове засідання 05.09.2022р. також з`явився, проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових усних поясненнях.

14. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

15. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 19.09.2016р. рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/2381/16 в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення 169639003,17грн. основного боргу за договором №13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р., 34876569,93грн. пені, 2474756,84грн. - 3% річних та 7487266,39грн. інфляційних втрат було відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2021р. у справі №922/2381/16, залишену без змін постановою Верховного Суду від 02.08.2021р., рішення Господарського суду Харківської області від 19.09.2016р. у справі №922/2381/16 було скасовано частково та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено частково стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь Позивача 165559259,81грн. основного боргу за договором №13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р., 2469862,27грн. - 3% річних, 7042836,84грн. інфляційних втрат та 168729,21грн. витрат зі сплати судового збору, закрито провадження в частині вимог про стягнення 3205720,30грн. боргу, а в іншій частині рішення залишено без змін.

16. 29.03.2021р. Господарським судом Харківської області видано накази на примусове виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2021р. у справі №922/2381/16, дійсні для пред`явлення до виконання до 11.03.2024р.

17. Звертаючись до суду із заявою про визнання наказів Господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. у справі №922/2381/16 такими, що не підлягають виконанню, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» посилалось на норми Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-IX від 14.07.2021р., відповідно до яких стягувана за наказами заборгованість підлягала врегулюванню (п.п.1, 2 означеної постанови), та власні наміри (звернення) про включення до Реєстру підприємств, які не беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

18. Обставини, викладені в п.п.15-17 цієї постанови, відображені в оскаржуваній ухвалі суду, підтверджуються матеріалами справи та в межах апеляційного провадження не заперечуються.

19. Відносно означених обставин місцевий суд розглянув заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в контексті приписів ст.328 Господарського процесуального кодексу України та норм Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-IX від 14.07.2021р.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

20. За приписами ст.129 Конституції України та ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», що також узгоджується зі змістом ч.1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

21. Відповідно до ч.2 ст.328 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.01.2018р. у справі №755/15479/15-ц, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу (видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили, помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване, видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката, пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання).

22. Так, проаналізувавши наявні матеріали справи в контексті доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, судові рішення про стягнення грошових коштів охоплюються категорію «майно» у розумінні ст.1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

22.1. Беручи до уваги, що боржником у розглядуваному випадку є особа приватного права, тоді як стягувачем є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що відноситься до державного сектору економіки у розумінні означеної Конвенції, на державу покладається зумовлені цієї конвенційною нормою обов`язки з «позитивних захисних заходів» через те, що втручання такого приватного боржника (подання заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню тобто припинення можливості стягувача отримати примусове виконання присудженого судом боргу з відповідними нарахуваннями) в загальне право стягувача на повагу права «мирного володіння майном» є результатом здійснення державою повноважень (постановлення місцевим судом оскаржуваної ухвали на підставі інтерпретації і застосування Закону №1639-ІХ), що узгоджується з позицію Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «James and Others v The United Kingdom», А98 (1986), 8EHRR 123, PC.

22.2. Суд апеляційної інстанції наголошує, що за змістом ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України Конвенція та практика Європейського суду з прав людини з її застосування є джерелом права для національних судів.

23. Обґрунтована застосовність до розглядуваного питання положень ст.1 Першого протоколу Конвенції зумовлює необхідність оцінки правомірності та обґрунтованості переглядуваної ухвали з точки зору доведеності належності трьох умов у сукупності (трискладовий тест легітимного втручання):

· законні підстави (1);

· легітимна мета (2);

· пропорційність між метою і засобами її досягнення з дотриманням «справедливого балансу» між загальними інтересами та правом «мирного володіння» (у розглядуваному випадку правом на обов`язковість виконання чинного судового рішення, гарантованого ст.129-1 Конституції України, ч.ч.1, 2 ст.18, ст.326 Господарського процесуального кодексу України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») (3).

При цьому (3) складова оцінюється за умов наявності/доведеності (1) і (2).

24. Загальні підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ст.328 Господарського процесуального кодексу України та охоплюють такі випадки: а) наказ було видано помилково або б) обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням (б-1), добровільним виконанням боржником чи іншої особою (б-2) або з інших причин (б-3).

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки розглядуваний наказ було видано на виконання чинної постанови Східного апеляційного господарського суду, у розглядуваному випадку мова не йде про помилковість видання наказу. Своєю чергою, ані заява боржника, ані представлені ним та наявні в матеріалах справи документи не вказують на існування передбачених діючим законодавством підстав, які підпадають під випадки (б-1) і (б-2).

Відтак, аналіз законності підстав запровадженого оскаржуваної ухвалою втручання має здійснюватись в контексті в бланкетного положення, що охоплюється випадком (б-3) і полягає у застосуванні Закону України №1639-IX від 14.07.2021р.

25. Апеляційний суд погоджується із доводами Скаржника щодо безпідставності застосування місцевим судом Закону України №1639-IX від 14.07.2021р. у якості належної правової підстави для задоволення заяви в частині визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки:

25.1. стаття 2 Закону України №1639-IX від 14.07.2021р. чітко і однозначно дозволяє визначити сферу його застосування, яка вимагає одночасної наявності сукупності двох умов: «заборгованість за природний газ перед Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (1) та включення відповідного суб`єкту ринку природного газу до реєстру» (2). Своєю чергою, визначення цих двох умов приведено в ст.1 цього Закону;

25.2. як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим судом, визначена наказом сума стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» основного боргу у сумі 165559259,81грн., 3% річних у сумі 2469862,27грн. та інфляційної індексації у сумі 7042836,84 грн., підпадають під розуміння «заборгованості оператора газорозподільної системи для виробничо-технологічних та власних потреб», наведеної в ст.1 Закону №1639-ІХ. Відтак, апеляційний суд констатує доведеність і наявність однієї з двох обов`язкових умов застосування Закону України №1639-IX від 14.07.2021р.;

25.3. апеляційний суд вказує на помилковість висновків місцевого суду про достатність започаткування процедури розгляду НКРЕКП заяви боржника про включення до реєстру та відсутність рішення про відмову у такому включенні, адже вказані обставини не є достатніми для застосування Закону України №1639-IX від 14.07.2021р. за змістом вимог ст.2 цього Закону.

Наразі, матеріали справи не містять ані доказів оскарження боржником позиції НКРЕКП, викладеної у листі №10899/18.2.1/17-21 від 23.09.2021р. чи зволікання з включення до реєстру, ані, тим більше, результатів такого оскарження, яке б підтверджували правомірність перебування боржника в Реєстрі з певної дати. Місцевий господарський суд не управнений в силу ч.2 ст.19 Конституції України при вирішенні питання наявності/відсутності підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, перебирати на себе повноваження НКРЕКП з включенням суб`єкта ринку природного газу до реєстру чи суду адміністративної юрисдикції з оцінки причин такого не виключення предмет судової оцінки має бути обмежений виключно встановленням наявності/відсутності рішення НКРЕКП про включення боржника до реєстру.

26. Колегія апеляційного суду також відмічає, що доведеність одночасно двох умов для застосування Закону №1639-IX від 14.07.2021р. (відсутня в даному випадку, адже не має умови (2) п.25.3. цієї постанови) за змістом ст.ст.4-6 цього Закону не передбачає автоматичного врегулювання заборгованості, досягнення якого (врегулювання) могло б розглядатися у якості підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, адже:

· проведення взаєморозрахунків для врегулювання різниці між фактично обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надається ОГРС, та тарифами НКРЕКП вимагають: 1) висновку суб`єкту аудиторської діяльності, 2) його затвердження НКРЕКП і 3) фактично проведення взаєморозрахунками у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України;

· здійснення реструктуризації заборгованості понад обсяги врегулювання за допомогою взаєморозрахунків вимагає укладення типового договору про реструктуризацію, затвердженого Кабінетом Міністрів України (доказів його укладання не надано, а укладення поза включення до Реєстру не передбачено);

· списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних вимагає альтернативи: або погашення боржником основної частини боргу до 31.12.2020р. чи до моменту укладення договорів про реструктуризацію, або повного виконання укладеного договору про реструктуризацію.

Наразі, матеріали справи не містять жодних доказів здійснення врегулювання визначеної спірним наказом заборгованості боржником одним із трьох вказаних вище способів, що у сукупності з висновком про відсутність другої обов`язкової умови для застосування Закону №1639-ІХ, підтверджує обґрунтованість апеляційних вимог.

27. Приведені в оскаржуваній ухвалі міркування суду щодо мети ухвалення Закону №1639-ІХ стосується аспекту легітимної мети втручання та не усуває відсутності належних законних підстав для цього (п.23 цієї постанови).

Своєю чергою, посилання на правову позицію Верховного Суду у справах №913/212/21 та №904/4514/21 є помилковим, оскільки висновки Верховного Суду у розглядуваних справах про можливість застосування процедури врегулювання заборгованості за Законом №1639-IX від 14.07.2021р. стосувалися можливості/неможливості застосування процедур банкрутства, а не визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а сама по собі ймовірність врегулювання заборгованості за Законом №1639-IX від 14.07.2021р. не заперечує необхідності дотримання всіх вказаних вище умов врегулювання.

28. На підставі викладених в п.п.20-27 цієї постанови міркувань судова колегія дійшла висновку про недоведеність Скаржником існування обставин, з якими ч.2 ст.328 Господарського процесуального кодексу України пов`язує можливість визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та необхідність задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», скасування переглядуваної ухвали Господарського суду Харківської області від 03.02.2022р. у справі №922/2381/16 через недоведеність наявності підстав, які суд першої інстанції визнав встановленими, що призвело до безпідставного задоволення заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз».

29. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відносяться на рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз».

Керуючись 129, 269, 270, 273, 275-277, 281, 284, 328 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ на ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2022р. (повний текст підписано 07.02.2022р.) у справі №922/2381/16 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2022р. (повний текст підписано 07.02.2022р.) у справі №922/2381/16 в частині задоволення заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», м. Харків про визнання наказу Господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», м. Харків на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ 165559259,81грн. основного боргу за договором №13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р., 2469862,27грн. - 3% річних та 7042836,84грн. інфляційної індексації, таким, що не підлягає виконанню - скасувати.

3. У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», м. Харків про визнання наказів Господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. у справі №922/2381/16 такими, що не підлягають виконанню відмовити.

4. В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2022р. (повний текст підписано 07.02.2022р.) у справі №922/2381/16 залишити без змін.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ідентифікаційний код 03359500) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2481,00грн.

6. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 05.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 06.09.2022р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна