ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3267/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

при секретарі судового засідання Борисовій Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Пархомчук Р.І.,

від відповідача: Мастістий І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" до відповідача Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" про спонукання до виконання договору та зобов`язання вчинити дії.

Встановив:

28.10.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (далі ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ", позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" (далі АТ "ОПЗ", відповідач), в якій просить:

- зобов`язати Акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" додаткову угоду до Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення дати початку передачі давальницької сировини на переробку шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантажити на автомобільний, залізничний або морський транспорт згідно Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2;

- зобов`язати Акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" виконати умови Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини виконати роботи з переробки давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантажити на автомобільний, залізничний або морський транспорт Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" посилається на те, що АТ "ОПЗ" з грубим порушенням норм чинного законодавства України не допускає позивача до роботи на умовах договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2, відмовляється підписувати додаткову угоду стосовно виконання його умов та повністю ігнорує відповідні судові рішення по справі № 916/1395/19 та по справі № 910/3395/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2021 р. позовній заяві ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/3267/21 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.11.2021 р. позовну заяву ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" залишено без руху.

18.11.2021 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" на виконання ухвали суду від 02.11.2021 р. представлено необхідні докази.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.02.2022 р. прийнято позовну заяву ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3267/21, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.12.2021 р.

15.12.2021 р. АТ "ОПЗ" представлено відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати для відмови у задоволенні позову, відповідач посилається на те, що: у процесі господарських правовідносин між сторонами в рамках Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 виник певний спір, який знайшов своє відображення у справі, яка розглядалась Господарським судом Одеської області 916/1395/19 та в межах якої Південно-західним апеляційним Господарським судом 12.12.2019 р. винесено постанову, якою змінено строк дії договору договір від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 набуває чинності з моменту підписання і діє протягом 4 місяців з моменту набрання рішенням суду про внесення змін до цього пункту договору, а в чинності взаєморозрахунків до їх повного завершення. Однак станом на лютий 2019 р. позивачем не забезпечено надходження сировини до відповідача, АТ "ОПЗ" очікувало з боку позивача передбаченого умовами договору авансування витрат, затвердження номінацій та проведення балансу з ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", не дивлячись на те, що умовами додаткової угоди до договору передбачено виконання вищенаведених умов протягом 3 (трьох) робочих днів з дня набрання чинності рішенням суду, відтак, як зазначає відповідач, внаслідок втрати інтересу до договору його розірвано в односторонньому порядку; ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось з позовом до господарського суду поза межами строку його дії; у зв`язку із наявністю відкритих виконавчих проваджень, за якими позивач є боржником, в останнього відсутня фінансова спроможність закупити, транспортувати та безпосередньо поставити відповідачу сировину.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2021 р. відкладено підготовче засідання на 18.01.2022 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2022 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/3267/21 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.02.2022 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2022 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 15.02.2022 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.02.2022 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3267/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2022 р.

15.02.2022 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" представленого до господарського суду письмові пояснення, в яких повідомляє, що листи позивача від 24.12.2019 р. та від 24.12.2020 р. щодо укладання додаткової угоди надіслано відповідачу електронною поштою, проти отримання яких він не заперечує та підтверджує це у своєму відзиві.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.02.2022 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.03.2022 р.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 р. № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного Рішення, зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану та з метою забезпечення безпеки працівників Господарського суду Одеської області та відвідувачів, зборами суддів Господарського суду Одеської області від 24.02.2022 р. було вирішено рекомендувати суддям, як тимчасовий захід зняти з розгляду справи, які призначені з 24 лютого 2022 року.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

14.03.2022 р. Президентом України підписано Указ № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, який підтримано Верховною Радою України. Воєнний стан продовжено в Україні до 26 квітня 2022 р.

17.03.2022 р. сторони звернулись до Господарського суду Одеської області із заявами про відкладення розгляду справи у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та вимушеною евакуацією.

Статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану встановлено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану встановлено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Відповідно до статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану, правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно із приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.03.2022 р. відкладено розгляд справи на 28.04.2022 р.

Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні. Продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2022 р. відкладено розгляд справи на 02.06.2022 р.

Указом Президента України від 18 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який підтримано Верховною Радою України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2022 р. відкладено розгляд справи на 30.06.2022 р.

Враховуючи неприбуття представника АТ "ОПЗ" у призначенні на 28.04.2022 р., 02.06.2022 р. та 30.06.2022 р. судові засідання, відсутність в матеріалах справи заяв стосовно розгляду справи без участі представника або клопотань стосовно проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а також враховуючи те, що АТ "ОПЗ" віднесено до підприємств, які мають стратегічні значення для економіки та безпеки України, господарським судом розгляд справи відкладався в межах розумного строку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.06.2022 р. відкладено розгляд справи на 25.08.2022 р.

Господарським судом Одеської області, за попереднім зверненням позивача із клопотаннями стосовно проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, шляхом постановлення відповідних ухвали, в т.ч. протокольних, забезпечено участь представника ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 25.08.2022 р. представник позивача підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову, представник відповідача натомість заперечував проти задоволення позову та наполягав на відмові у задоволенні позову.

25.08.2022 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

18.01.2019 р. між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (Замовник) та АТ "ОПЗ" (Виконавець) укладено договір на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 (Договір), відповідно до пункту 2.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати відповідно до умов цього Договору роботи з переробки Давальницької сировини на Готову продукцію і відвантаження Готової продукції на автомобільний, залізничний або морський транспорт Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти Готову продукцію й оплатити роботи з переробки Давальницької сировини і відвантаження Готової продукції, та додаткові послуги, надані Виконавцем Замовнику згідно Договору.

Плановий місячний обсяг поставки обсяг поставки газу, який визначається Сторонами в порядку, передбаченому п.3.2 цього Договору (пункт 1.7 останнього).

Плановий обсяг Давальницької сировини, який Замовник передає Виконавцю, згідно з цим Договором, становить до 240 млн. куб. м. Природного газу (пункт 3.1 Договору).

Всі витрати, пов`язані з транспортуванням і розподілом Природного газу по магістральних і розподільчих газопроводах згідно тарифів, встановлених НКРЕКП, несе Виконавець. Замовник повністю компенсує Виконавцю всі витрати, пов`язані з транспортуванням Природного газу, на умовах передплати 80% запланованих витрат не пізніше 20 числа місяця, що передує Місяцю Поставки, 15% запланованих витрат не пізніше 15 числа Місяця Поставки, кінцевий розрахунок за компенсацією витрат проводиться до 7 (сьомого) числа місяця після Місяця Поставки на підставі актів між Виконавцем та ПАТ "Одесагаз" і АТ "Укртрансгаз". Інші умови, з урахуванням вказаного, визначаються Сторонами у відповідній окремій Додатковій угоді.

Замовник може самостійно оплачувати вартість послуг транспортування і розподілу Природного газу по магістральних і розподільчих газопроводах згідно тарифів, встановлених НКРЕКП, за умови укладання додаткових угод до цього Договору на кожен Місяць Поставки (пункт 3.2 Договору).

Плановий обсяг Давальницької сировини, який Замовник передає Виконавцю у Місяці поставки, та виробленої з неї у Місяці поставки Готової продукції визначається Додатковими угодами до цього Договору, які підписуються Сторонами до початку Місяця поставки (до 15-го числа місяця, що передує Місяцю поставки, за винятком першого місяця) (пункт 3.3 Договору).

Замовник щомісячно до початку місяця постачання Природного газу повинен забезпечувати подання номінації та проведення лімітів по балансу ПАТ «Укртрансгаз» в обсязі, зазначеному в Додаткових угодах (пункт 3.4 Договору).

Давальницька сировина постачається на умовах, що визначаються Додатковими угодами до Договору. Виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження Давальницької сировини в Місці здійснення переробки, дотримання технології її переробки відповідно до технологічної схеми переробки, що наведена в Додатку № 3 до цього Договору (пункт 3.8 Договору).

Оплата робіт Виконавця з переробки Давальницької сировини та послуг з відвантаження Готової продукції здійснюється шляхом грошового безготівкового розрахунку (пункт 5.1 Договору).

Вартість робіт по переробці Давальницької сировини в одну тонну Готової продукції і послуг з відвантаження однієї тони Готової продукції визначається Додатком № 4 до цього Договору. Вартість робіт по переробці Давальницької сировини в одну тонну Готової продукції сплачується в місяць такої переробки, незалежно від факту відвантаження такої продукції на транспортний засіб Замовника, якщо інше не буде визначено Додатковою угодою до Договору в конкретний період поставки Давальницької сировини щодо конкретного обсягу Давальницької сировини та виготовленої з неї Готової продукції (пункт 5.2 Договору).

Загальна умовно-розрахункова вартість робіт з переробки Давальницької сировини в період дії цього Договору становить 479663490,00 гривень (з урахуванням ПДВ) на дату укладання Договору (пункт 5.4 Договору).

Загальна місячна вартість переробки Давальницької сировини, переданої Замовником у Місяці Поставки, в Готову продукцію та її передачі визначається додатковими угодами до цього Договору (пункт 5.5 Договору).

Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього Договору або у зв`язку з ним, зокрема, щодо його тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню відповідно до діючого законодавства України за місцем знаходження відповідача (пункт 8.1 Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання, і діє до 31 травня 2019 року (включно), а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення (пункт 9.1 Договору).

Договір може бути пролонгований за взаємною згодою Сторін на кожен наступний період шляхом підписання Сторонами відповідної додаткової угоди (пункт 9.2 Договору).

Цей Договір може бути змінений або розірваний за згодою Сторін або при прийнятті урядових документів, що унеможливлюють виконання цього Договору (пункт 9.3 Договору).

Всі зміни та доповнення до цього Договору оформляються додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 9.4 Договору).

Додатком № 1 Договору визначено кількість та якість давальницької сировини (природного газу) та Поставку давальницької сировини (природного газу), а саме пунктом 1.1. встановлено, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язаний передати Виконавцю для переробки: - лютий 2019 р. - від 30 до 60 млн. куб. м; - березень 2019 р. - від 48 до 60 млн. куб. м; - квітень 2019 р. - від 48 до 60 млн. куб. м.; - травень 2019 р. - від 48 до 60 млн. куб. м.

Щомісячні обсяги поставки Давальницької сировини уточнюються та визначаються Додатковими угодами до Договору.

Замовник забезпечує поставку газу Виконавцю згідно п.3 цього Договору (пункт 2.1 Додатку № 1).

Додатком № 2 до Договору визначено кількість та якість готової продукції, відповідно до пункту 1.2 якого кількість і терміни відвантаження виготовленої для Замовника з Давальницької сировини Готової продукції на транспортні засоби Замовника узгоджуються Сторонами Додатковими угодами до цього Договору.

Додатком № 3 до Договору визначено технологічну схеми переробки сировини (природного газу) в Готову продукцію аміак/карбамід на АТ "ОПЗ".

Додатком № 4 до Договору визначено вартість робіт з переробки давальницької сировини та порядок зміни вартості робіт з переробки давальницької сировини та надання послуг з відвантаження продукції.

Пунктом 1.1 встановлено, що на дату укладання Договору та цього Додатку № 4, загальна вартість переробки Давальницької сировини в 1 тону Готової продукції і надання послуг з відвантаження 1 тони продукції: Аміак 34,00 долара США (без урахування ПДВ), що на дату підписання договору (згідно до курсу встановленому Національним банком України гривні до долару США на 17.01.2019 р.) складає 952,30 грн за вироблену і перевантажену тонну товарного аміаку (без урахування ПДВ). Загальна вартість з ПДВ складає 1142,76 грн Сторони щомісячно узгоджують вартість у додаткових угодах (підпункт 1.1.1); Карбамід 45,50 доларів США (без урахування ПДВ), що на дату підписання договору (згідно до курсу встановленому Національним банком України гривні до долару США на 17.01.2019 р.) складає 1274,40 грн за вироблену і перевантажену тонну товарного карбаміду, (без урахування ПДВ). Загальна вартість з ПДВ складає 1529,28 грн. Сторони щомісячно узгоджують вартість у додаткових угодах (підпункт 1.1.2).

Вартість переробки Давальницької сировини в 1 тонну Готової продукції і надання послуг з відвантаження 1 тони продукції в кожному конкретному місяці погоджується Сторонами у Додатковій угоді до Договору в тому числі і з урахуванням змін пропорції виготовлення Готової продукції у такому місяці, вартості транспортування та перераховується відповідно до курсу гривні до долару США, встановленому Національним банком України, на дату укладання щомісячної Додаткової угоди (крім першого місяця роботи) (пункт 1.3 Додатку № 4).

Додатком № 5 до Договору визначено норми споживання сировини і матеріалів для виробництва 1 тони Готової Продукції.

Додатком № 6 до Договору визначено умови відвантаження аміаку/карбаміду морським транспортом, умови відвантаження аміаку/карбаміду автомобільним транспортом та умови відвантаження аміаку/карбаміду залізничним транспортом.

Додатком № 7 до Договору визначено Зразок щомісячної додаткової угоди з розрахунку вартості переробки Давальницької сировини в Готову продукцію протягом місяця, а саме підлягає погодженню між сторонами: Кількість Давальницької сировини, що планується до постачання у (*назва місяця*) 201_ р. - ______ тис.куб.м. Пункт Поставки - __________ (пункт 1); Кількість Готової продукції, що виробляється в (*назва місяця*) з Давальницької сировини згідно норм даного Договору та додатків до нього: Кількість товарного аміаку: - ________ тон. Кількість товарного карбаміду: - _______ тон. (пункт 2); Ціна переробки Давальницької сировини в 1 т аміаку, згідно з п.п.1.1, 1.3 Додатку № 4, складає _______ грн (з урахуванням ПДВ) (пункт 3); Ціна переробки Давальницької сировини в 1 т карбаміду, згідно з п.п.1.1, 1.3 Додатку № 4, складає ________грн (з урахуванням ПДВ) (пункт 4); Вартість переробки Давальницької сировини в готову продукцію та відвантаження складає _______ грн (з урахуванням ПДВ), в тому числі: Вартість переробки в аміак - _______ грн (з урахуванням ПДВ). Вартість переробки в карбамід - ______ грн (з урахуванням ПДВ) (пункт 5); Заставна ціна однієї тисячі куб. м Природного Газу становить _______грн (пункт 6); Заставна вартість Давальницької сировини, що планується до переробки у (*назва місяця*) 201_ р. становить _______ грн (пункт 7); Заставна вартість однієї тони аміаку становить _______ грн, однієї тони карбаміду становить _______ грн (пункт 8); Заставна вартість аміаку, що планується до постачання Замовнику у (*назва місяця*) 201_р. становить _______ грн (пункт 9); Заставна вартість карбаміду, що планується до постачання Замовнику у (*назва місяця*) 201_ р. становить _______ грн (пункт 10); Умови відвантаження Готової продукції (пункт 11); Графік відвантаження Готової продукції (пункт 12); Оплата вартості робіт за (*назва місяця*) 201_ р. проводиться Замовником в національній валюті України гривні прямим банківським переказом на рахунок Виконавця, відповідно до виставленого рахунку на умовах: 30% вартості робіт до початку (*назва місяця*) 201_ р. до 23 (*назва місяця*) 201_ р., 30% вартості робіт на протязі (*назва місяця*) 201_ р. до 10 (*назва місяця*) 201_ р., 30% вартості робіт на протязі (*назва місяця*) 201_ р. до 18 (*назва місяця*) 201_ р. остаточний розрахунок на протязі 3-х банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт за (*назва місяця*) 201_ р. (пункт 13); Замовник повністю компенсує вартість послуг з транспортування і розподілу Природного газу по магістральних і розподільчих газопроводах за (*назва місяця*) 201 _ р. в національній валюті України гривні прямим банківським переказом на рахунок Виконавця, відповідно до виставленого рахунку на умовах: 80% вартості послуг до початку Місяця Постачання до 20 (*назва місяця*) 201_ р., 15% вартості послуг у Місяці Постачання - до 15 (*назва місяця*) 201_ р., остаточний розрахунок до 7 (сьомого) числа місяця після Місяця Поставки на підставі актів між Виконавцем та ПАТ «Одесагаз» і АТ «Укртрансгаз» за (*назва місяця*) 201_ р. (пункт 14). Інші умови (пункт 15).

18.01.2019 р. між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (Замовник) та АТ "ОПЗ" (Виконавець) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, умовами якої погоджено передбачені Додатком № 7 пункти 1-13 на лютий 2019 р.

Відповідно до підписаного між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" та АТ "ОПЗ" Акту звірки взаєморозрахунків за період з 18.01.2019 р. по 30.04.2019 р. позивачем здійснено оплату вартості робіт та оплату витрат на пуск у загальному розмірі 21800000,00 грн.

29.05.2019 р. між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (Замовник) та АТ "ОПЗ" (Виконавець) укладено Додаткову угоду № 6, із змісту якої:

«Враховуючи подання товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ» до Господарського суду Одеської області позовної заяви до Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (справа № 916/1395/19 від 20.05.2019 року), керуючись умовами договору № 20/СН-2 від 18.01.2019 р. на переробку давальницької сировини (далі Договір) та нормами законодавства України, Сторони уклали дану додаткову угоду про таке:

Сторони погодили визначити строк дії Договору шляхом укладання додаткової угоди до Договору в продовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішення по справі № 916/1395/19 (пункт 1).

Сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди Замовник надасть Давальницьку сировину для переробки то така переробка відбувається на умовах визначених Договором (пункт 1.1).

Сторони погодили що передача Давальницької сировини та її переробка може здійснюватись виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей Виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі Давальницької сировини (пункт 1.2).

Сторони погодили та підтвердили, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати Виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб.м кожного календарного місяця постачання (пункт 1.3).

Сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди та за умови не розпочатого фактичного виконання п.п.1.1. даної угоди протягом 60 днів з дня укладання даної угоди, Виконавець матиме іншу економічно привабливу пропозицію щодо переробки Давальницької сировини оформлену у вигляді попереднього договору чи договору про намір чи рішення Правління Виконавця то п.1 та п.п.1.1-1.3 даної угоди припиняють свою дію у день письмового повідомлення Виконавцем Замовника (пункт 1.4)…».

Договір, Додатки та Додаткові угоди до нього підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

18.12.2019 р. Південно-західним апеляційним Господарським судом ухвалено постанову у справі № 916/1395/19, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент на рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2019 року по справі № 916/1395/19 задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2019 року по справі № 916/1395/19 скасовано; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент до Публічного акціонерного товариства Одеський припортовий завод про внесення змін до договору на переробку давальницької сировини №20/СН-2 від 18.01.2019 р. задоволено. Внесено зміни до договору давальницької сировини на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 р., укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент та Публічним акціонерним товариством Одеський припортовий завод, виклавши п.9.1 договору у наступній редакції: Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє протягом 4 місяців з моменту набрання чинності рішення суду про внесення змін до цього пункту договору, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.

Постановою Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 встановлено, що після тривалого листування, 29.05.2019 р. між ТОВ "Енергетичний еквівалент" та ПАТ "Одеський припортовий завод" було укладено додаткову угоду № 6 до договору № 20/СН-2 від 18.01.2019 р. на переробку давальницької сировини, якою сторони погодили визначити строк дії договору шляхом укладання додаткової угоди до договору впродовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішення по справі № 916/1395/19:

- сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди замовник надасть давальницьку сировину для переробки, то така переробка відбувається на умовах, визначених договором;

- сторони погодили, що передача давальницької сировини та її переробка може здійснюватись виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі давальницької сировини;

- сторони погодили та підтвердили, що кількість давальницької сировини, яку замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб. м кожного календарного місяця постачання;

- сторони погодили, що якщо в період, визначений п.1 даної угоди та за умови не розпочатого фактичного виконання п.п.1.1 даної угоди протягом 60 днів з дня укладання даної угоди, виконавець матиме іншу економічно привабливу пропозицію щодо переробки давальницької сировини, оформлену у вигляді попереднього договору чи договору про намір чи рішення правління виконавця, то п.1 та п.п.1.1-1.3 даної угоди припиняють свою дію у день письмового повідомлення виконавцем замовника;

- сторони погодили, що з дня укладання договору та по день укладання даної угоди замовник не має і не матиме до виконавця жодних матеріальних претензій.

У матеріалах справи міститься протокол від 29.05.2019 р. № 25, яким Правління ПАТ Одеський припортовий завод вирішило підписати з ТОВ Енергетичний еквівалент додаткову угоду № 6 до спірного договору від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення строку дії цього договору та на підставі якого можна дійти висновку, що відповідач загалом не заперечує проти співпраці з позивачем та пролонгації договору від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

Вже 24.12.2019 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до АТ "ОПЗ" із листом, в якому стисло доводить до відома останнього зміст резолютивної частини вищезазначеної постанови та з метою уникнення невиконання рішення суду просить розпочати роботу за договором па переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 року, у зв`язку з чим просить надати розрахунок споживання природного газу, а також провести переговори з давальцем, з яким на даний момент у АТ "ОПЗ" також укладено договір на переробку давальницької сировини, щодо можливості досягнення порозуміння та подальшої співпраці.

07.02.2020 р. АТ "ОПЗ" у відповідь на лист ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" від 23.12.2019 р. та від 30.01.2020 р., серед іншого повідомляє, що не погоджується із постановою Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 у зв`язку з чим відповідачем направлено касаційну скаргу до Верховного Суду, зазначає, що інших документів на виконання постанову суду апеляційної інстанції до нього не надходило.

25.03.2020 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до Фонду державного майна України (органу уповноваженому управляти корпоративними правами АТ "ОПЗ"), в якому посилаючись на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 та на лист свій лист 24.12.2019 р. повідомляє про викладену у листі АТ "ОПЗ" від 07.02.2020 р. № 460 відмову від договору в односторонньому порядку та оскарження відповідачем постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 до суду касаційної інстанції, просить Фонду державного майна України в межах його компетенції вжити заходи для забезпечення виконання зобов`язань за договором від 18.01.2019 р.

АТ "ОПЗ" 08.04.2020 р. надано відповідь на лист Фонду державного майна України від 03.04.2020 р. № 10-17-6817, в якій, серед іншого повідомляє, що на дату завершення строку дії Договору (31.05.2019 р.) ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" не поставлено жодного кубічного метру давальницької сировини. Додатково повідомляє, що Верховним Судом відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "ОПЗ" на постанову Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р., проте ухвалою від 17.03.2020 р. справу відкладено на невизначений строк.

Постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2020 р. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі Господарського суду Одеської області № 916/1395/19, залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.07.2020 р. у справі № 916/1395/19 встановлено, що судом апеляційної інстанції встановлено, що за умовами п.п.9.1-9.4 договору останній може бути змінений або розірваний за згодою сторін або при прийнятті урядових документів, що унеможливлюють виконання цього договору. Всі зміни та доповнення до цього договору оформляються додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що Правління відповідача, що оформлено протоколом № 25 від 29.05.2019, вирішило уповноважити т.в.о. Голови Правління директора Назаренка С.М. на підписання з позивачем додаткової угоди № 6 до договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 № 20/СН-2 щодо визначення строку дії цього договору; питання щодо пролонгації зазначеного договору визначити на підставі умов, що передбачені додатковою угодою № 6 до цього договору.

30.09.2020 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до АТ "ОПЗ" із листом, в якому посилаючись на постанову Верховного Суду від 01.07.2020 р. та постанову Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 та Додаткову угоду № 6 до Договору, просить виконати в повному обсязі умови Договору № 20/СН-2 на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. та підписати додаткову угоду стосовно виконання його умов, а саме визначення дати початку безперебійного (без зупинок виробничих потужностей Відповідача) та впродовж чотирьох календарних днів з дня початку такої передачі давальницької сировини. При цьому обсяг давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати Виконавцю для переробки становитиме від 48 до 60 млн.куб.м кожного календарного місяця постачання.

Додатково ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" представлено постанову Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20, якою Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 р. у справі № 910/3395/20 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 р. у справі № 910/3395/20 скасовано повністю та прийнято нове рішення; в позові відмовлено повністю.

Предметом розгляду справи № 910/3395/20 визначено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" умови договору на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019, у зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" 97819428, 91 грн штрафу, 10233959,70 грн пені та 841147,37 грн трьох відсотків річних.

Постановою Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 встановлено, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки підписаній між сторонами Додатковій угоді № 6 до Договору, оскільки оцінка суду фактично звелась до висновку про відсутність впливу указаної Додаткової угоди № 6 на правовідносини сторін у зв`язку з лише пролонгацією строку дії Договору.

Разом з тим, як убачається зі змісту указаної Додаткової угоди № 6 сторони досягли домовленостей не лише щодо продовження строку дії Договору. Так убачається, що сторони у п.1. погодили визначити строк дії Договору шляхом укладення додаткової угоди до Договору у продовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішенням у справі № 916/1395/19.

Згідно п.1.2. Сторони погоди, що передача Давальницької сировини та її переробка може здійснюватися виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі Давальницької сировини.

Відповідно до п.1.3. Сторони погодили та підтвердили, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб. м. кожного календарного місяця постачання.

Таким чином, окрім пролонгації строку дії Договору сторони змінили й інші істотні умови Договору, такі як порядок і строки передачі давальницької сировини, а також кількість сировини, яку замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки.

Отже фактично у сторін виникли нові зобов`язання, пов`язані із виконанням умов Договору та Додаткових угод до нього.

До того ж, виходячи з матеріалів справи, слід погодитись з доводами апелянта, що змінивши порядок виконання Договору сторони також визначили й нове зобов`язання, а саме підписання в подальшому додаткової угоди стосовно виконання умов договору на переробку давальницької сировини після набрання рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/1395/19 законної сили, а саме визначити дату початку безперебійного (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі давальницької сировини.

24.12.2020 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до АТ "ОПЗ" із листом, в якому посилаючись на постанову Верховного Суду від 01.07.2020 р. та постанову Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19, постанову Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 та Додаткову угоду № 6 до Договору, просить виконати в повному обсязі умови Договору № 20/СН-2 на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. та підписати додаткову угоду стосовно виконання його умов, а саме визначення дати початку безперебійного (без зупинок виробничих потужностей Відповідача) та впродовж чотирьох календарних днів з дня початку такої передачі давальницької сировини. При цьому обсяг давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати Виконавцю для переробки становитиме від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

При цьому, частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частинами 1 та 2 статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

В свою чергу, частиною 2 статті 840 ЦК України передбачено, якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Частиною 1 статті 843 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

При цьому частина 1 статті 854 ЦК України передбачає, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Приписи статті 846 ГК України передбачаються, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

При цьому в силу передбачених пунктами 1.7,3.2,3.3,3.4,5.2,5.5 умов Договору та приписів частини 2 статті 840, частини 1 статті 843, частини 1 статті 854 та статті 846 ЦК України, а також враховуючи необхідність погодження передбачених Додатком № 7 до Договору (який має назву Зразок щомісячної додаткової угоди з розрахунку вартості переробки Давальницької сировини в Готову продукцію протягом місяця) суттєвих умов, між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" як Замовником та АТ "ОПЗ" як Підрядником укладаються Додаткові угоди до Договору, якими відповідні суттєві умови погоджуються, в якості прикладу погодження таких умов між сторонами 18.01.2019 р. укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, в якій погоджено передбачені Додатком № 7 до Договору умови на лютий 2019 р.

Крім того, пункт 3.3 Договору прямо передбачає укладання відповідних додаткових угоди із плановим обсягом давальницької сировини, який замовник передає виконавцю у місяці поставки. Відповідні додаткові угоди підписуються сторонами до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки.

В свою чергу, 29.05.2019 р. між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" та АТ "ОПЗ" укладено Додаткову угоду № 6, відповідно до якої Сторони погодили визначити строк дії Договору шляхом укладання додаткової угоди до Договору в продовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішення по справі № 916/1395/19 (пункт 1).

Сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди Замовник надасть Давальницьку сировину для переробки то така переробка відбувається на умовах визначених Договором (пункт 1.1).

Сторони погодили що передача Давальницької сировини та її переробка може здійснюватись виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей Виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяці з дня початку такої передачі Давальницької сировини (пункт 1.2).

Сторони погодили та підтвердили, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати Виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб.м кожного календарного місяця постачання (пункт 1.3).

Сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди та за умови не розпочатого фактичного виконання п.п.1.1. даної угоди протягом 60 днів з дня укладання даної угоди, Виконавець матиме іншу економічно привабливу пропозицію щодо переробки Давальницької сировини оформлену у вигляді попереднього договору чи договору про намір чи рішення Правління Виконавця то п.1 та п.п.1.1-1.3 даної угоди припиняють свою дію у день письмового повідомлення Виконавцем Замовника (пункт 1.4).

Як було зазначено в описові частині рішення 18.12.2019 р. Південно-західним апеляційним Господарським судом ухвалено постанову у справі № 916/1395/19, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент на рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2019 року по справі № 916/1395/19 задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2019 року по справі № 916/1395/19 скасовано; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент до Публічного акціонерного товариства Одеський припортовий завод про внесення змін до договору на переробку давальницької сировини №20/СН-2 від 18.01.2019 р. задоволено. Внесено зміни до договору давальницької сировини на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 р., укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент та Публічним акціонерним товариством Одеський припортовий завод, виклавши п. 9.1 договору у наступній редакції: Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє протягом 4 місяців з моменту набрання чинності рішення суду про внесення змін до цього пункту договору, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.

При цьому вже 24.12.2019 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до АТ "ОПЗ" із листом, в якому стисло доводить до відома останнього зміст резолютивної частини вищезазначеної постанови та з метою уникнення невиконання рішення суду просить розпочати роботу за договором па переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 року, у зв`язку з чим просить надати розрахунок споживання природного газу, а також провести переговори з давальцем, з яким на даний момент у АТ "ОПЗ" також укладено договір на переробку давальницької сировини, щодо можливості досягнення порозуміння та подальшої співпраці.

Однак після звернення із відповідним листом Додаткової угоди із погодженням передбачених Додатком № 7 до Договору умом між сторонами у справі не укладено, не дивлячись на те, що ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернувся до АТ "ОПЗ" безпосередньо після проголошення Південно-західним апеляційним господарським судом постанови у справі № 916/1395/19 (18.12.2019 р.) та складання її повного тексту (19.12.2019 р.).

При цьому в силу присів статті 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Додатково варто зазначити, що ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 21.02.2022 р. у справі № 916/1395/19 відкривши касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 р. не зупинено виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 р.

Як було зазначено в описів частині рішення постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2020 р. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі Господарського суду Одеської області № 916/1395/19, залишено без змін.

Крім того, постановою Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 р. у справі № 910/3395/20 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 р. у справі № 910/3395/20 скасовано повністю та прийнято нове рішення; в позові відмовлено повністю.

У постанові Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 встановлено, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки підписаній між сторонами Додатковій угоді № 6 до Договору, оскільки оцінка суду фактично звелась до висновку про відсутність впливу указаної Додаткової угоди № 6 на правовідносини сторін у зв`язку з лише пролонгацією строку дії Договору.

Разом з тим, як убачається зі змісту указаної Додаткової угоди № 6 сторони досягли домовленостей не лише щодо продовження строку дії Договору. Так убачається, що сторони у п.1. погодили визначити строк дії Договору шляхом укладення додаткової угоди до Договору у продовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішенням у справі № 916/1395/19.

Згідно п.1.2. Сторони погоди, що передача Давальницької сировини та її переробка може здійснюватися виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі Давальницької сировини.

Відповідно до п.1.3. Сторони погодили та підтвердили, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб. м. кожного календарного місяця постачання.

Таким чином, окрім пролонгації строку дії Договору сторони змінили й інші істотні умови Договору, такі як порядок і строки передачі давальницької сировини, а також кількість сировини, яку замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки.

Отже фактично у сторін виникли нові зобов`язання, пов`язані із виконанням умов Договору та Додаткових угод до нього.

До того ж, виходячи з матеріалів справи, слід погодитись з доводами апелянта, що змінивши порядок виконання Договору сторони також визначили й нове зобов`язання, а саме підписання в подальшому додаткової угоди стосовно виконання умов договору на переробку давальницької сировини після набрання рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/1395/19 законної сили, а саме визначити дату початку безперебійного (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі давальницької сировини.

Приписами частини 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність і передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що вжитий у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) термін "передбачено законом" має на увазі дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" стосується не лише писаного права, а саме норм писаних законів, а й неписаного, тобто усталених у суспільстві правил та засад моральності суспільства.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дати змогу громадянинові у разі потреби досить точно передбачити за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Отже, правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні пропорційності заходу Суд у минулому також враховував особисті обставини заявників, у тому числі їх добросовісність (див. справу Вістінс та Перепьолкінс (Vistiтр and Perepjolkins).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.05.2013 р. у справі Н.К.М. проти Угорщини зазначив, що ті, хто діє добросовісно на підставі закону, не повинні бути розчаровані в своїх законних очікуваннях без конкретних і переконливих причин.

У справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" ЄСПЛ постановив, що стаття 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Верховним Судом в постановах від 14.05.2020 р. у справі № 910/7515/19, від 24.10.2019 р. у справі № 904/3315/18, від 02.07.2019 р. у справі № 916/1004/18, від 09.04.2019 р. у справі № 903/394/18 застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

У спірних правовідносинах у справі, виходячи із встановлених господарських судом обставин справи та вище викладеного, суд дійшов висновку також про необхідність застосувати принцип заборони суперечливої поведінки.

Отже, виходячи із встановлених обставин справи, обставин встановлених у постановах Південно-західного апеляційного Господарським судом від 18.12.2019 р. та Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2020 р. у справі № 916/1395/19, постанові Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20, господарський суд дійшов висновку про те, що у позивача у спірних правовідносинах виникли з 18.12.2019 р. правомірні очікування на укладання з АТ "ОПЗ" додаткової угоди до Договору (при цьому в силу умов Договору та необхідності погодження передбачених Додатком № 7 до Договору умов відповідна додаткова угода є обов`язковою) на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення дати початку передачі давальницької сировини на переробку шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантаження на автомобільний, залізничний або морський транспорт згідно Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2. Однак, не дивлячись на звернення позивача із відповідною пропозицією 24.12.2019 р. відповідачем її безпідставно проігноровано, хоча Додаткова угода № 6 до Договору є чинною та нескасованою, а постанова Південно-західного апеляційного Господарським судом від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 набрала законної сили з дня її прийняття.

Крім того, АТ "ОПЗ" будучі обізнаним із змістом Договору, прийнявши передбачені Договором умови, мало можливість укласти відповідну додаткову угоду після 18.12.2019 р., адже Додаткову угоду № 1 до Договору було укладено у той же день, що і договір (18.01.2019 р.), що прямо передбачено пунктом 3.3 Договору.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині зобов`язання АТ "ОПЗ" укласти з ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" додаткову угоду до Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення дати початку передачі давальницької сировини на переробку шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантаження на автомобільний, залізничний або морський транспорт згідно Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 5 статті 11 ЦК України встановлено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини 2 статті 16 ЦК України).

З огляду на викладене, підставою для звернення ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" із позовними вимогами в частині зобов`язання АТ "ОПЗ" виконання умови Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини виконати роботи з переробки давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантаження на автомобільний, залізничний або морський транспорт ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" має передувати порушення АТ "ОПЗ" відповідних умов договору, відтак в цій частині господарський суд відмовляє, оскільки в даному випадку відсутнє таке порушення.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що цей Договір набуває чинності з моменту підписання, і діє до 31 травня 2019 року (включно), а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.

Пунктом 1 Додаткової угоди № 6 до Договору сторони погодили визначити строк дії Договору шляхом укладання додаткової угоди до Договору в продовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішення по справі № 916/1395/19.

Постановою Південно-західного апеляційного Господарського суду Одеської області від 18.12.2019 р. внесено зміни до договору давальницької сировини на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 р., укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент та Публічним акціонерним товариством Одеський припортовий завод, виклавши п. 9.1 договору у наступній редакції: Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє протягом 4 місяців з моменту набрання чинності рішення суду про внесення змін до цього пункту договору, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.

Враховуючи наведене, те, що у позивача виникло правомірне очікування добросовісної поведінки зі сторони відповідача щодо укладання додаткової угоди до Договору, а також беручи до уваги встановлені у постановах Південно-західного апеляційного Господарським судом від 18.12.2019 р. та Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2020 р. у справі № 916/1395/19, постанові Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 обставини, та приймаючи до увагу суперечливу поведінку АТ "ОПЗ", господарський суд доходить, що відновлення порушеного права ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" шляхом укладання додаткової угоди до Договору є належним способом захисту порушених прав позивача, в межах укладеного Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

В частині відсутності затвердження номінацій та проведення балансу з ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", господарський суд звертає уваги АТ "ОПЗ" на те, що умовами пункту 3.4 Договору передбачено, що Замовник щомісячно до початку місяця постачання Природного газу повинен забезпечувати подання номінації та проведення лімітів по балансу ПАТ «Укртрансгаз» в обсязі, зазначеному в Додаткових угодах, які після проголошення постанови Південно-західного апеляційного Господарського суду у справі № 916/1395/19 не було укладено, відтак, за відсутності відповідних додаткових угоди у ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" була відсутня можливість затвердити відповідні номінації та провести баланс.

Незадовільний фінансовий стан позивача, про що зазначав відповідач у відзиві, в контексті положень ЦК України та ГК України не є підставою для односторонньої відмови від виконання господарського зобов`язань.

Стосовно викладеного відповідачем у відзиві щодо того, що на лютий 2019 р. позивачем не забезпечене надходження сировини до відповідача, господарський суд зазначає, це не входить до предмету дослідження в рамках провадження у даній справі, оскільки взаємовідносини сторін у період з лютого 2019 р. по травень 2019 р. досліджувались в рамках справи № 916/1395/19.

Крім того, відповідно до підписаного між сторонами акту звірки взаєморозрахунків за період з 18.01.2019 р. по 30.04.2019 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" здійснено оплату вартості робіт та оплату витрат на пуск у загальному розмірі 21800000,00 грн.

Щодо інших аргументів, які були наведені сторонами та яким не була надана оцінка судом, то Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006 р.).

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Пунктом 2 частини 1 та пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючисьст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" до відповідача Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" про спонукання до виконання договору та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, буд. 3, Код ) укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (01023, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, Код ) додаткову угоду до Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення дати початку передачі давальницької сировини на переробку шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантажити на автомобільний, залізничний або морський транспорт згідно Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

Стягнути з Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, буд. 3, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (01023, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, Код ) 2270/дві тисячі двісті сімдесят/грн 00 коп. судового збору.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 05 вересня 2022 р.

Суддя С.Ф. Гут