СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Харків Справа № 922/4194/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Зубченко І.В. (доповідач), Попков Д.О., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Євтушенко Є.В.
за участю представників:
від позивача:не з`явився
від відповідача:Безродний О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків (вх.№80 Х/3 від 11.01.2022р.)
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене13.12.2021р. (повний текст складено та підписано 15.12.2021р. у м.Харкові)
у справі№922/4194/21 (суддя Байбак О.І.)
за позовом ОСОБА_1 , м.Київ
до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків
провизнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків, за змістом якого просив суд:

- скасувати рішення відповідача від 23.09.2021р. "Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000135-2";

- зобов`язати Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради затвердити протокол про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000135-2 щодо придбання ОСОБА_1 майна з публічних торгів: нежитлової будівлі підвалу №0-1-:-0-13, 1-го поверху №1-3-:-1-18 у нежитловій будівлі літ."А-2" загальною площею 421,3кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною лоту 1.000.001,00грн. (один мільйон одна гривня).

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.12.2021р. (повний текст складено та підписано 15.12.2021р.) у справі №922/4194/21 позовні вимоги задоволено. Разом з іншим, стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 4.540,00грн. судового збору та 11.500,00грн. витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги.

В основу рішення покладено висновки суду про те, що при прийнятті рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону відповідач допустив надмірний формалізм.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з резолютивною частиною якої, зокрема, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.12.2021р. у справі №922/4194/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Судові витрати скаржник просить покласти на позивача.

На переконання апелянта, рішення місцевого господарського суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене за наслідками неправильного застосування норм матеріального права, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи. В якості підстав для скасування рішення скаржник називає наступні:

- відповідачем дотримано порядок приватизації об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова. Висновок суду першої інстанції про допущений відповідачем формалізм при вирішенні питання про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону є необґрунтованим та зумовлений неправильним застосуванням норм матеріального права. Умовами продажу об`єкта приватизації та нормами чинного законодавства щодо приватизації не передбачено надання лише окремих сторінок паспорта. У свою чергу, ненадання особою копій всіх сторінок паспорту не дає можливості встановити наявність (відсутність) відображення інформації на таких сторінках (тобто, чи є вони пустими та не містять інформації у будь-якій формі) та провести повну і всебічну перевірку ідентифікаційної інформації, що є порушенням п.19 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу. Крім того, відповідно до ч.9 ст.14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» орган приватизації з продажу об`єкта малої приватизації не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який: не відповідає вимогам статті 8 цього Закону; не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом; подав неправдиві відомості про себе. Положення ч.7 ст.14 названого Закону, якою визначено перелік документів, що подаються потенційними покупцями-фізичним особами-громадянами України, є імперативною нормою, подання визначених у ній документів разом із заявою про участь у приватизації об`єкта малої приватизації є обов`язковим для потенційних покупців;

- ненадання фізичною особою відповідних копій документів не можна вважати технічною помилкою чи опискою у розумінні положень ч.9 ст.14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», у той час як оскаржуване рішення відповідача містить чітку вказівку на підстави відмови;

- надані фізичною особою копії сторінок паспорту відповідно до Положення про паспорт громадянина України не є копією паспорта, а є копією витягу з паспорту громадянина України;

- позивачем не долучено до позовної заяви копії сторінок 8, 9, 16 паспорту, судом надано оцінку названих сторінок паспорту виключно зі слів позивача;

- судом не врахована співмірність адвокатських витрат та те, що обсяг юридичних витрат на ведення судової справи повинен враховувати складність справи, правову позицію, обсяг наявних доказів та доказів, які необхідно додатково отримати, а також можливу тривалість процесу, дії процесуальних опонентів у процесі. Так, клопотання про долучення доказів та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не вимагають правового обґрунтування та є однотипними. Під час участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції були заявлені вимоги, ідентичні викладеним у позовній заяві. Крім того, господарським судом Харківської області розглядалась аналогічна справа №922/4195/21 за участю цих самих сторін та представників, а тому процесуальні документи у справах є ідентичними. Представником позивача не доведено обґрунтованості понесення правничих витрат саме у заявленій сумі. Предметом спору є вимога немайнового характеру, яка не є складною за правозастосовчим характером, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних;

- враховуючи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18, встановлення того, що витрати не мають характеру «фактичних та неминучих», виключає підстави для задоволення заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу в частині «гонорару успіху».

Для розгляду апеляційної скарги згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Барбашова С.В., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022р. витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4194/21, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

20.01.2022р. матеріали справи №922/4194/21 надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2022р. вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків.

Після отримання на поштову адресу суду від скаржника заяви на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 20.01.2022р. (у межах визначеного судом строку), ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2022р. поновлено Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 13.12.2021р. (повний текст складено та підписано 15.12.2021р.) у справі №922/4194/21 та відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою. Названою ухвалою, разом з іншим, зобов`язано позивача у строк до 22.02.2022р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу.

Представником ОСОБА_1 22.02.2022р. (згідно поштового штемпеля, наявного на описі вкладення до цінного листа) направлено на адресу суду відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку). Згідно з резолютивною частиною відзиву заявник просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, рішення господарського суду Харківської області від 13.12.2021р. у справі №922/4194/21 залишити без змін.

Позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а її вимоги незаконними з огляду на наступне:

- відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції ст.14 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», однак не вказує, у чому саме полягає це неправильне застосування;

- розміщення інформації на сторінках 8, 9 паспорту громадянина України не є обов`язковим, інформація розміщується на цих сторінках виключно на прохання громадянина і жодним чином не ідентифікую його особу. Інформація про особу, яка може зазначатися на сторінках 8, 9 паспорту громадянина України, не може вказувати на те, чи належить ця особа до переліку осіб, які не можуть бути покупцями на аукціоні згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна». На вказаних сторінках паспорту не може міститися жодної актуальної інформації щодо позивача, яка могла б впливати на факт встановлення його особи, громадянства, місця проживання тощо. Тобто, незважаючи на те, яка б інформація була розміщена на сторінках 8, 9 паспорта позивача, ця інформація не могла мати жодного впливу на прийняття рішення щодо затвердження протоколу електронного аукціону. Крім того, на сторінках 8, 9 паспорту ОСОБА_1 не зазначена будь-яка інформація, саме тому позивач не долучив ці сторінки до своєї заяви на участь в аукціоні;

- на сторінці 16 паспорту громадянина України може міститися інформація про місце реєстрації особи. Однак, з копії паспорту позивача вбачається, що останній запис про його місце реєстрації міститься на 14-й сторінці його паспорту, а сторінка 15 не заповнена. Відповідно, позивач не надавав сторінку 16 свого паспорту, оскільки ця сторінка не заповнена, а місце його реєстрації чітко вбачається з наданих сторінок паспорту;

- Фонд державного майна України надав лист від 27.10.2021р. №10-21-25275, в якому вказав, що копія паспорта учасника аукціону повинна забезпечити ідентифікацію фізичної особи та містити інформацію, достатню для проведення перевірки ідентифікації потенційного покупця та даних, які зазначаються такою особою в заяві на участь в електронному аукціоні. У розглядуваному випадку, надані позивачем для участі в аукціоні копії сторінок 1-7, 10-15 власного паспорту громадянина України дозволяють у повній мірі забезпечити ідентифікацію позивача та провести перевірку іншої необхідної інформації, зазначеної позивачем у заяві на участь в електронному аукціоні;

- на думку відповідача, справа не є складною, вартість послуг адвоката не відповідає критеріям розумності, необхідності та співмірності, однак відповідач не вказав, який, на його думку, розмір витрат є розумним та співмірним зі складністю цієї справи. Попри те, що відповідач не вважає цю справу складною, він не враховує, що позовна заява викладена на 11 сторінках, також було підготовлено додатки, надіслано копію позовної заяви відповідачу. Відповідач вважає надмірним розмір витрат щодо підготовки трьох клопотань, однак: ці клопотання різні та були необхідними для розгляду справи; подання відповідних клопотань потребує надсилання їх копій відповідачу, а також до суду;

- суд має критично оцінити посилання скаржника на те, що подані представником позивача документи не містять зазначення витраченого часу. Так, у договорі чітко визначена вартість окремих робіт адвоката, зокрема підготовки позову, відзиву на апеляційну скаргу, клопотань, участі у судових засіданнях. Крім того договором передбачена винагорода за досягнення успішного результату у справі.

Позивач за змістом відзиву на апеляційну скаргу, разом з іншим, просить стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 9.000,00грн.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Барбашової С.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду, згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2022р. сформовано наступний склад судової колегії: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.

Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.07.2022р. призначив апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до розгляду на 06.09.2022р. з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 06.09.2022р. представник Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. 05.09.2022р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (з накладенням кваліфікованого електронного підпису), мотивоване тим, що, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, представник позивача, який проживає у м.Києві, не має можливості з`явитися у судове засідання. При цьому за змістом клопотання заявник повідомив, що має намір брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, про що буде подане відповідне клопотання.

Відповідно до ч.11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судом враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Керуючись наведеними приписами законодавства, зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, а представник позивача не скористався можливістю звернення до суду з клопотанням про розгляд справи в режимі відеоконференції до дати судового засідання, судова колегія визнала за можливе розглянути справу №922/4194/21 за відсутністю представника ОСОБА_1 і, як наслідок, відмовила у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

У свою чергу, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану. Враховуючи наведене та приписи ст.3 Конституції України (якою унормовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю), з урахуванням активних військових дій та їх загрози у м.Харкові, з міркувань безпеки, доступ та відвідування співробітниками будівлі Східного апеляційного господарського суду обмежено, що обмежило й доступ до певних матеріалів справ та зумовило неможливість своєчасного розгляду апеляційної скарги у межах цієї справи. Апеляційна скарга розглянута впродовж розумних строків у контексті встановлених п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. гарантій.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ст.269 ГПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 06.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні 06.09.2022р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як установлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, на веб-сайті ДП Прозорро за посиланням https://thetender.com.ua/public/view/UA-PS-2021-08-26-000135-2 було розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу об`єкта приватизації - нежитлової будівлі підвалу №0-1-:-0-13, 1-го поверху №1-3-:-1-18 у нежитловій будівлі літ."А-2" загальною площею 421,3кв.м, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Колодязна, буд.18 (далі - об`єкт приватизації). Замовник аукціону - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради. Аукціон відбувався за правилами малої приватизації.

За твердженнями ОСОБА_1 , останній прийняв рішення про участь в електронному аукціоні з ідентифікатором №UA-PS-2021-08-26-000135-2 та з цією метою обрав один з акредитованих ДП Прозорро.Продажі електронних майданчиків для участі у торгах, а саме: Tовариство з обмеженою відповідальністю "Зе Тендер", створив електронний кабінет, подав документи, передбачені приписами ч.7 ст.14 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» та вчасно сплатив суми реєстраційного внеску в розмірі 1.200,00грн. та гарантійного внеску в розмірі 47.785,46грн.

Як убачається з наданих позивачем документів, разом із заявою на участь в аукціоні (https://thetender.com.ua/public/view/UA-PS-2021-08-26-000135-2, розділ Список учасників/ Заява на участь/ ОСОБА_1 ) позивач надав наступні документи: заяву на участь в електронному аукціоні від 14.09.2021р.; письмову згоду від 14.09.2021р.; документи щодо сплати реєстраційного внеску та гарантійного забезпечення; копії 1-7, 10-15 сторінок свого паспорту громадянина України; картку фізичної особи-платника податку. При цьому копії сторінок 8, 9 та 16 паспорту громадянина України надано не було.

За результатами проведеного 15.09.2021р. аукціону №UA-PS-2021-08-26-000135-2 з продажу об`єкта приватизації позивач став переможцем цього аукціону, запропонувавши найбільшу кінцеву цінову пропозицію у розмірі 1.000.001,00грн.

Листом від 15.09.2021р. Tовариство з обмеженою відповідальністю Зе Тендер направило відповідачу протокол про результати електронних торгів з продажу об`єкта малої приватизації №UA-PS-2021-08-26-000135-2, оригінал заяви на участь в аукціоні разом з доданими до неї оригіналами та копіями документів переможця аукціону.

Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 23.09.2021р. прийнято рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000135-2. Рішення викладене з посиланням на ч.9 ст.14 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна та мотивоване тим, що переможцем аукціону позивачем у даній справі надано копії лише окремих сторінок паспорта громадянина України, у той час як пунктом 1 ч.7 ст.14 вищевказаного Закону визначено обов`язок потенційних покупців фізичних осіб громадян України до заяви на участь в приватизації об`єкта приватизації подавати копію паспорта (а не окремих сторінок).

23.09.2021р. відповідачем завантажено в систему ДП «Прозорро.Продажі» рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000135-2 з продажу об`єкта приватизації.

За посиланням на електронний аукціон https://thetender.com.ua/public/view/UA-PS-2021-08-26-000135-2 з`явилася інформація про те, що ОСОБА_1 дискваліфіковано.

Обставини щодо скасування рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021р. про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UА-РS-2021-08-26-000135-2 та зобов`язання відповідача затвердити протокол про результати електронного аукціону №UА-РS-2021-08-26-000135-2 щодо придбання позивачем об`єкту приватизації стали підставами звернення позивача до суду з розглядуваним позовом.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Цивільні права та обов`язки виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1 названої статті). Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно п.22 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного або комунального майна" (далі Закон про приватизацію) приватизація державного або комунального майна - (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону (ч.6 ст.3 Закону про приватизацію).

Згідно зі ст.6 вищевказаного Закону суб`єктами приватизації є: державні органи приватизації; місцеві ради, органи приватизації територіальних громад; покупці.

Покупцями об`єктів приватизації з урахуванням обмежень, установлених цією статтею, можуть бути, зокрема громадяни України, іноземні громадяни (п.1 ч.1 ст.8 Закону про приватизацію).

Приписами ст.13 Закону України "Про приватизацію державного або комунального майна" унормовано, що приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом:

1) продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні, у тому числі: аукціоні з умовами; аукціоні без умов; аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій; аукціоні із зниженням стартової ціни; аукціоні за методом вивчення цінових пропозицій;

2) викупу об`єктів приватизації.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону про приватизацію об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами ч.ч.1, 7 ст.14 Закону про приватизацію потенційні покупці зобов`язані подати разом із заявою у довільній формі інформацію і документи на участь у приватизації, визначені частиною сьомою цієї статті, - для об`єктів малої приватизації.

До заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації подаються, зокрема:

- для потенційних покупців - фізичних осіб - громадян України - копія паспорта громадянина України (п.1);

- документ, що підтверджує сплату реєстраційного внеску, а також документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску в розмірі 10 відсотків стартової ціни з рахунка потенційного покупця, відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом), на рахунок, визначений частиною одинадцятою цієї статті (п.4);

- письмова згода потенційного покупця щодо взяття на себе зобов`язань, визначених умовами продажу (п.5).

У контексті положень ч.8 ст.14 Закону про приватизацію організатор аукціону з продажу об`єкта малої приватизації не має права витребувати від потенційного покупця інші документи і відомості, ніж передбачені частиною сьомою цієї статті.

Частиною 9 ст.14 вищевказаного Закону унормовано, що орган приватизації з продажу об`єкта малої приватизації не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який: не відповідає вимогам статті 8 цього Закону; не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом; подав неправдиві відомості про себе.

Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в затвердженні протоколу електронних торгів та подальшому укладенні договору купівлі-продажу формальні (несуттєві) помилки в оформленні заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації або в документах та інформації, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст заяви або документів та інформації, зокрема технічні помилки та описки.

Рішення органу приватизації про відмову у затвердженні протоколу електронних торгів або про відмову від укладення договору купівлі-продажу має містити вичерпний перелік підстав для прийняття такого рішення і ухвалюється після закінчення електронного аукціону на підставі перевірки органом приватизації заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації і доданих до неї документів та інформації переможця аукціону.

Переможець аукціону може оскаржити це рішення до суду протягом строку, передбаченого статтею 30 цього Закону.

Частиною 10 ст.14 Закону про приватизацію визначено, що після закінчення електронного аукціону організатор аукціону з продажу об`єкта малої приватизації здійснює перевірку заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації разом із доданими до неї документами та інформацією переможця аукціону та у разі невідповідності доданих до заяви документів приймає рішення відповідно до частини дев`ятої цієї статті. Переможець аукціону може оскаржити це рішення до суду протягом строку, передбаченого статтею 30 цього Закону.

З урахуванням вищевикладених положень ч.1 ст.15 Закону України "Про приватизацію державного або комунального майна" постановою Кабінету Міністрів України №432 від 10.05.2018р. затверджено Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу (далі - Порядок).

Названий Порядок визначає механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону України Про приватизацію державного і комунального майна.

Відповідно до п.63 Порядку переможець електронного аукціону визначається шляхом автоматичної оцінки електронною торговою системою цінових пропозицій учасників після завершення останнього раунду електронного аукціону та формування протоколу про результати електронного аукціону.

Переможець електронного аукціону: підписує протокол про результати електронного аукціону та надає його оператору електронного майданчика, через якого ним подано цінову пропозицію, протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем його формування електронною торговою системою; укладає договір купівлі-продажу об`єкта приватизації з органом приватизації протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати електронного аукціону (п.64 Порядку).

У контексті приписів п.66 Порядку переможцем електронного аукціону вважається учасник, що подав найвищу цінову пропозицію за лот, у разі, коли ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у випадках, передбачених пунктом 67 цього Порядку, учасник з наступною за величиною ціновою пропозицією за умови, що ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у разі однакових цінових пропозицій - учасник, що подав її раніше, за умови відсутності належним чином оформленого листа (звернення) від такого учасника про відмову від очікування та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті.

У разі коли переможець електронного аукціону не відповідає вимогам статті 8 Закону, або в інших випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 14, абзацом третім частини шостої статті 15 Закону, орган приватизації завантажує рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону або про відмову від укладення договору купівлі-продажу в електронній торговій системі. Якщо переможець електронного аукціону відмовився від підписання протоколу про результати електронного аукціону або договору купівлі-продажу чи не підписав такий протокол або договір у встановлені строки, орган приватизації складає та завантажує відповідний акт в електронну торгову систему (п.67 Порядку).

Як зазначалося вище за текстом постанови, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 23.09.2021р. прийнято рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000135-2. Рішення викладене із посиланням на ч.9 ст.14 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна та мотивоване тим, що переможцем аукціону позивачем у даній справі надано копії лише окремих сторінок паспорта громадянина України (1-7, 10-15). При цьому Управління зазначило, що пунктом 1 ч.7 ст.14 вищевказаного Закону визначено обов`язок потенційних покупців фізичних осіб громадян України до заяви на участь в приватизації об`єкта приватизації подавати копію паспорта (а не окремих сторінок).

За змістом апеляційної скарги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради наголошує, що ненадання особою копій усіх сторінок паспорту не дає можливості встановити наявність (відсутність) відображення інформації на таких сторінках (тобто, чи є вони пустими та не містять інформації у будь-якій формі) та провести повну та всебічну перевірку ідентифікаційної інформації.

У свою чергу, згідно з п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992р. (далі - Положення), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п.3 Положення бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Положення унормовано, що паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88x125мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

Згідно з п.6 Положення на першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства, судова колегія погоджується з висновком господарського суду Харківської області про те, що на сторінках 8, 9 паспорту громадянина України інформація розміщується виключно на прохання громадянина (тобто, її розміщення не є обов`язковим), а відповідна інформація, яка розміщується на цих сторінках, жодним чином не ідентифікує особу та не може вказувати на те, чи належить ця особа до переліку осіб, які не можуть бути покупцями на аукціоні відповідно до ч.2 ст.8 Закону про приватизацію. Отже, як вірно зауважено позивачем за змістом відзиву на апеляційну скаргу, розміщена на сторінках 8, 9 паспорта громадянина ОСОБА_1 інформація не могла мати жодного впливу на прийняття рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської щодо затвердження протоколу електронного аукціону.

Крім того, згідно пояснень позивача, на сторінках 8, 9 паспорту громадянина України ОСОБА_1 не зазначена будь-яка інформація, що стало причиною не долучення копій названих сторінок до заяви на участь в аукціоні.

З аналізу п.6 Положення також убачається, що на сторінці 16 паспорту громадянина України може міститися інформація про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. Разом з тим, з наданої позивачем копії паспорту громадянина України вбачається, що останній запис про його місце реєстрації міститься на сторінці 14, сторінка 15 не заповнена. Відповідно, як вірно зазначено судом першої інстанції, сторінка 16 належного позивачу паспорта також не заповнена, оскільки інформація про зміну місця реєстрації вноситься послідовно на кожній наступній сторінці після сторінки під номером 14. Згідно з поясненнями позивача, на сторінці 16 паспорту громадянина України ОСОБА_1 не зазначена будь-яка інформація, що стало причиною не долучення копії названої сторінки до заяви на участь в аукціоні. При цьому місце реєстрації позивача чітко вбачається з наданих копій сторінок паспорту.

Матеріали справи, разом з іншим, містять лист Фонду державного майна України №10-21-25275 від 27.10.2021р. щодо вимог до подання документів, наданий ОСОБА_1 у відповідь на запит на інформацію №24 від 24.09.2021р.

За змістом названого листа зазначено, що копія паспорта учасника аукціону повинна забезпечити ідентифікацію фізичної особи та містити інформацію, достатню для проведення перевірки ідентифікації потенційного покупця та даних, які зазначаються такою особою в заяві на участь в електронному аукціоні та інших документах.

Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем для участі в аукціоні копії сторінок 1-7, 10-15 власного паспорту громадянина України дозволяють у повній мірі забезпечити ідентифікацію позивача та провести перевірку іншої необхідної інформації, зазначеної позивачем у заяві на участь в електронному аукціоні.

Крім того, відповідно до п.16 Порядку оператор електронного майданчика розміщує на веб-сайті електронного майданчика інструкції з детальною інформацією про користування ним, описом умов реєстрації та механізму завантаження документів для участі в електронному аукціоні та забезпечує антивірусну та технічну перевірку інформації та матеріалів перед їх передачею до електронної торгової системи та/або збереженням.

Пунктом 19 Порядку унормовано, що отримання оператором електронного майданчика згоди на збирання, обробку (реєстрацію, накопичення, зберігання, адаптування, зміну, поновлення), використання і поширення (розповсюдження, реалізацію, передачу третім особам), знеособлення, публікацію, знищення персональних даних фізичної особи відповідно до Закону України Про захист персональних даних, а також попередньої згоди на очікування з метою підготовки і проведення електронного аукціону є обов`язковим під час реєстрації для участі в електронному аукціоні фізичної особи, яка має намір взяти участь у ньому.

Оператор електронного майданчика проводить перевірку відповідності ідентифікаційної інформації (для громадян України - паспортні дані; для іноземних громадян - дані документа, що посвідчує особу; для юридичних осіб - резидентів - дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; для юридичних осіб - нерезидентів - дані документа про реєстрацію у державі місцезнаходження), наданої особою, яка має намір взяти участь в електронному аукціоні, даним, які зазначаються такою особою в заяві на участь в електронному аукціоні. Невідповідність наданої інформації є підставою для відмови такій особі у доступі до участі в електронному аукціоні.

У свою чергу, оператор електронного майданчика здійснив допуск ОСОБА_1 до участі в аукціоні № UА-РS-2021-08-26-000135-2 з продажу об`єкта малої приватизації, чим безпосередньо підтвердив проведення перевірки відповідності ідентифікаційної інформації позивача, зокрема паспортних даних.

Отже, за висновками Східного апеляційного господарського суду, при прийнятті рішення від 23.09.2021р. про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-08-26-000135-2 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської допустило надмірний формалізм у зв`язку з не врахуванням приписів абз.2 ч.9 ст.14 Закону про приватизацію. У розглядуваному випадку, як вірно зауважив господарський суд Харківської області, допущена позивачем помилка щодо ненадання копій 8, 9 та 16 сторінок власного паспорта громадянина України не впливає на зміст заяви або документів, доданих до заяви, оскільки жодним чином не заважала відповідачу, зокрема, ідентифікувати особу, яка приймала участь в аукціоні. Більш того, вищевказане рішення відповідача не містить будь-якої інформації стосовно того, яке значення мають копії відсутніх сторінок паспорта для вирішення питання про затвердження протоколу про результати електронного аукціону та які відомості не вдалося перевірити з огляду на відсутність копій цих сторінок паспорта.

Крім того, як доречно зауважено судом першої інстанції, дії органу приватизації з відмови у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону суперечать сутності процесу приватизації, порушують її основні принципи, визначені ст.2 Закону про приватизацію, а також порушують права та інтереси позивача, як переможця аукціону, на придбання об`єкта приватизації за найбільшою запропонованою на аукціоні ціною. До того ж, подальші дії відповідача щодо дискваліфікації позивача додатково завдають матеріальних збитків позивачу, оскільки останній на підставі п.112 Порядку фактично позбавляється права на повернення реєстраційного внеску в сумі 1.200,00грн. та гарантійного забезпечення в сумі 47.785,46грн., сплачених за участь в аукціоні.

Враховуючи встановлені обставини та вищенаведені положення законодавства, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками господарського суду Харківської області про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги зводяться безпосередньо до переоцінки фактичних даних, які вже були вірно оцінені судом першої інстанції, а також є такими, що спростовані викладеними вище висновками суду апеляційної інстанції, суперечать чинному законодавству та, відповідно, не впливають на правомірність прийнятого місцевим господарським судом рішення по суті спору.

Разом з тим, під час розгляду справи в господарському суді Харківської області Уваровим А.О. надано клопотання про долучення доказів щодо судових витрат, за змістом якого позивач просить стягнути з відповідача 16.040,00грн. судових витрат, які складаються з 4.540,00грн. судового збору за подання позовної заяви та 11.500,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Переглядаючи рішення місцевого господарського суду в частині розподілу судових витрат, Східний апеляційний господарський суд враховує наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Згідно зі ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Баришевський проти України», рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України», рішення у справі «Двойних проти України», рішення у справі «Меріт проти України» та рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 11.500,00грн. надано до суду першої інстанції наступні документи: договір про надання правової допомоги №28/09/21 від 28.09.2021р., укладений між адвокатом Гамей Валентином Володимировичем та Уваровим А.О. (далі договір); додаткову угоду №1 від 28.09.2021р. до вказаного договору; квитанцію від 18.10.2021р. на суму 5.000,00грн. з призначенням платежу «переказ власних коштів, аванс по дог. про правову допомогу №28/09/21 від 28.09.21».

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За умовами п.1.2 договору про надання правової допомоги №28/09/21 від 28.09.2021р. крім іншого, за дорученням клієнта адвокат зобов`язується надавати правову допомогу клієнту як позивачу в процедурі оскарження рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.09.2021р. про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UА-РS-2021-08-26-000135-2, зокрема, супроводжувати цю процедуру у судах усіх інстанцій, органах виконання судових рішень та інших установах.

Відповідно до п.4.1 договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

Гонорар адвоката при виконанні робіт, наведених у п.п.1.1-1.3 цього договору, вказано у додатку №1, що є невід`ємною частиною договору (п.4.2 договору).

Згідно з п.1.1 додатку №1 від 28.09.2021р. до договору №28/09/21 від 28.09.2021р. (далі - додаток №1) сторони домовилися, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги згідно цього договору складається з наступних частин, залежно від виконаної адвокатом роботи та наданих послуг:

1.1.2. підготовка позовної заяви, додатків до неї та подання її до суду 3.000,00грн.;

1.1.7. підготовка клопотань, заяв тощо - 500,00грн. за один документ;

1.1.8. участь у судовому засіданні (у суді будь-якої інстанції) 2.000,00грн. за одне засідання;

1.1.9. підготовка апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та подання їх до суду 2.000,00грн.;

1.1.11. винагорода адвоката за позитивне рішення на користь клієнта у суді першої інстанції 5.000,00грн.;

1.1.12. винагорода адвоката за позитивне рішення на користь клієнта у суді апеляційної інстанції 5.000,00грн.

У пунктах 1.3, 1.4 додатку №1 сторони узгодили, що гонорар адвоката складається з двох частин - авансу та основної частини гонорару. Розмір авансу згідно цього договору становить 5.000,00грн. та сплачується клієнтом на рахунок адвоката протягом 15 (п`ятнадцять) робочих днів з моменту укладення цього договору.

Пунктами 1.6, 1.7 додатку №1 погоджено, що клієнт має сплатити гонорар адвокату протягом 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання від адвоката звіту про виконання доручення. Сторони визначили, що адвокат має надіслати на адресу клієнта звіт про виконання доручення протягом 5 (п`ять) робочих днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення, прийнятого щодо вирішення справи відповідним судом першої, апеляційної, касаційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору квитанцією від 18.10.2021р. сплатив на користь адвоката Гамей В.В. аванс у сумі 5.000,00грн.

Станом на момент винесення оскаржуваного рішення суду першої інстанції адвокат Гамей В.В. у межах договору №28/09/21 від 28.09.2021р. виконав наступний обсяг робіт з вартістю:

- підготував та подав до суду позовну заяву; вартість 3.000,00грн.;

- подав до суду клопотання про долучення доказів від 10.11.2021р.; вартість - 500,00грн.;

- подав клопотання про участь у судовому засіданні 13.12.2021р. у режимі відеоконференції (з надсиланням копії відповідачу); вартість - 500,00грн.;

- взяв участь у судовому засіданні 13.12.2021р.; вартість - 2.000,00грн.;

- підготував клопотання про розподіл судових витрат; вартість - 500,00грн.

Разом з тим, з огляду на прийняття місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог, адвокат Гамей В.В. має право на отримання винагороди адвоката в сумі 5.000,00грн. на підставі п.1.1.11 додатку №1.

Дослідивши надані позивачем докази, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що наданих позивачем доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Гамей В.В. професійної правничої допомоги Уварову А.О. у справі №922/4194/21.

Водночас, за змістом ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 названої статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому під час розгляду справи в місцевому господарському суді відповідачем клопотання щодо зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу надано не було. У свою чергу, наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що заявлена сума витрат на правову допомогу не є співмірною зі складністю справи, а виконана представником позивача робота не потребувала значних часових затрат та її вартість є завищеною, не підтверджені належними та допустимими доказами у контексті норм ГПК України. Посилання скаржника на те, що господарським судом Харківської області розглядалась аналогічна справа №922/4195/21 за участю цих самих сторін та представників, а тому процесуальні документи у справах є ідентичними, відхиляються судовою колегією як такі, що не спростовують обсяг наданих адвокатом послуг саме у розглядуваній справі №922/4194/21. До того ж обсяг наданих адвокатом послуг у межах справи №922/4195/21 не входить у предмет дослідження у межах справи №922/4194/21.

За змістом апеляційної скарги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, разом з іншим, наголошує, що, враховуючи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18, встановлення того, що витрати не мають характеру «фактичних та неминучих», виключає наявність підстав для задоволення заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу в частині «гонорару успіху».

Відповідно до п.1.1.11 додатку №1 до договору винагорода адвоката за позитивне рішення на користь клієнта у суді першої інстанції 5.000,00грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом. Отже, "гонорар успіху" є складовою частиною гонорару адвоката, передбаченого договором про надання правничої допомоги, і є дійсним зобов`язанням, яке відповідає ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

При цьому Східний апеляційний господарський суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18, на яку безпосередньо посилається скаржник, містить наступні висновки. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За висновками судової колегії, відповідна сума «гонорару успіху» обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі (5.000,00грн.) під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, відповідні витрати є розумними, співмірними зі складністю справи, витраченим адвокатом часом на надання правової допомоги та її значенням для позивача, підтверджується відповідними доказами. При цьому загальна сума витрат на адвокатські послуги у суді першої інстанції (11.500,00грн.) не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на приписи ст.129 ГПК України, якою унормовано, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, правомірним є висновок господарського суду Харківської області про наявність правових підстав для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 11.500,00грн. та судового збору за подання позовної заяви в розмірі 4.540,00грн.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Харківської області від 13.12.2021р. (повний текст складено та підписано 15.12.2021р.) у справі №922/4194/21 підлягає залишенню без змін.

Позивач за змістом відзиву на апеляційну скаргу, разом з іншим, просить стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 9.000,00грн.

Зазначена суму витрат складається з:

- 2.000,00грн. за підготовку відзиву на апеляційну скаргу (відповідає п.1.1.9 додатку №1 від 28.09.2021р. до договору про надання правової допомоги №28/09/21 від 28.09.2021р.);

- 2.000,00грн. за участь у судовому засіданні (одному) (відповідає п.1.1.8 додатку №1 від 28.09.2021р. до договору про надання правової допомоги №28/09/21 від 28.09.2021р.);

- 5.000,00грн. винагорода за позитивне для позивача рішення у суді апеляційної інстанції (відповідає п.1.1.12 додатку №1 від 28.09.2021р. до договору про надання правової допомоги №28/09/21 від 28.09.2021р.).

Надання зазначених послуг передбачено договором про надання правової допомоги №28/09/21 від 28.09.2021р. та додатком №1 до нього.

З огляду на наведені вище за текстом постанови приписи законодавства, враховуючи доведеність факту надання правової допомоги ОСОБА_1 під час розгляду справи №922/4194/21 у суді апеляційної інстанції (на суму 2.000,00грн. за підготовку відзиву на апеляційну скаргу) та обумовленість сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою суми «гонорару успіху» у суді апеляційної інстанції (у розмірі 5.000,00грн.), колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7.000,00грн.

Судова колегія звертає увагу, що Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради не надано клопотання про зменшення заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у контексті приписів ч.5 ст.126 ГПК України, у той час як матеріали справи містять докази направлення відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу (у якому заявлена вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу) на адресу відповідача.

За висновками Східного апеляційного господарського суду, відсутні докази нерозумності заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції в сумі 7.000,00грн., їх неспівмірності зі складністю справи та її значенням для позивача, а загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі розміру гонорару.

За змістом ст.129 ГПК України відмова у задоволенні вимог апеляційної скарги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 13.12.2021р. (повний текст складено та підписано 15.12.2021р.) у справі №922/4194/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.12.2021р. (повний текст складено та підписано 15.12.2021р.) у справі №922/4194/21 залишити без змін.

Стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.16; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 7.000,00грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 06.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 06.09.2022р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Д.О. Попков

Суддя Л.Ф. Чернота