ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"31" серпня 2022 р. Справа№ 754/16033/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: ОСОБА_3

суддів: Ткаченка Б.О.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Панченко В.В.;

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи-1: не з`явились;

від третьої особи-2: не з`явились;

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді ОСОБА_3 від розгляду справи

подану під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2022

у справі № 754/16033/18 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОС-53А"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Державного реєстратора Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Дубини Алли Борисівни

2. ОСОБА_2

про визнання недійсними рішень, визнання недійсними та скасування дій,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2022 у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_3 від розгляду справи №754/16033/18.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_3 не набув повноважень судді, оскільки не складав присягу судді. Також, заявник вказує, що у справі №910/15792/20 ОСОБА_3 відмовив у доступі до правосуддя, видавши «Іменем України» нікчемну відписку, що не відповідає змісту судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 3 ст. 39 ГПК України, в редакції чинній з 08.02.2020).

Водночас, ОСОБА_1 подав заяву про відвід 31.08.2022 у судовому засіданні. Тобто, заява про відвід надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, у зв`язку з чим заява не підлягає передачі на розгляд іншому складу суду, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі статтею 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відтак, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_3 від розгляду справи №754/16033/18, суд вважає її необґрунтованою, оскільки наведені заявником у ній доводи не містять правових підстав для її задоволення, а зводяться виключно до власних нічим не підтверджених міркувань заявника. Крім того, зводяться до незгоди сторони з процесуальним рішенням у справі №910/15792/20, в якій також позивачем був ОСОБА_1 , який є позивачем і у даній справі, що в розумінні статей 32, 35, 36 ГПК України не можуть бути підставами для відводу судді від розгляду даної справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 підстави для відводу судді Північного апеляційного господарського суду ОСОБА_3 від розгляду справи №754/16033/18 є необґрунтованими, у зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні вказаної заяви.

Одночасно, щодо висловлення ОСОБА_1 у заяві про відвід, а саме: «Окрім цього не складання присяги Українському народові (як носію суверенітету та єдиному джерелу влади у Україні) відкриває таким ОСОБА_3 «вікно можливостей» для безкарної корупції та договірних рішень, під час чого така особа прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. Зазначене підтвердилось під час розгляду моєї апеляційної скарги у справі №910/15792/20, в якій ОСОБА_3 , на догоду рейдерам цинічно відмовив у доступі до правосуддя, видавши «Іменем України» нікчемну відписку, що не відповідає замісту судового рішення», колегія суддів вказує наступне.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21) вказано, що: «у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників (див. аналогічні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19). Їхня наявність є достатньою для того, щоби суд відразу застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України (повернення, залишення без розгляду передбачених § 1 і § 2 глави 1 розділу ІІ КАС України заяв, скарг, клопотань)».

Аналогічно ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 та № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №274/4944/20.

Суд апеляційної інстанції вказує, що висловлення ОСОБА_1 у заяві про відвід головуючого судді ОСОБА_3 є вияв неповаги до суду.

Керуючись статтями 32, 35, 38-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді ОСОБА_3 від розгляду справи - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді Б.О. Ткаченко

С.А. Пашкіна