ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 вересня 2022 року Справа № 903/230/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Грачука В.С.,

за участю представників:

від заявника: Данилік Ф.Я. ( діє в порядку самопредставництва),

від стягувача: Сорока В.Г. - адвокат,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

по справі № 903/230/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ, м. Ковель

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база, м. Ковель

про стягнення 163751,08 грн.,

в с т а н о в и в:

15.08.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява №74 від 15.08.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Волинської області від 01.08.2022 №903/230/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово- торгова база на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ 163751 грн. 08 коп. безпідставно утримуваних коштів, 2481 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Ухвалою від 16.08.2022 поновлено розгляд заяви, прийнято заяву до розгляду заяву, призначено її до розгляду в судовому засіданні 25.08.2022.

24.08.2022 представник ТзОВ «Ковельська ОТБ» подав заперечення від 23.08.2022 на заяву, в яких посилається на те, що заява ТзОВ Ковельська оптово-торгова база про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не підлягає до задоволення, оскільки 02.08.2022 між Споживчим товариством «Кооператор Луцьк» і ТзОВ «Ковельська ОТБ» укладено договір уступки права вимоги, згідно з яким первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги заборгованості боржника перед первісним кредитором в розмірі 166232,08 грн.

В судовому засіданні 25.08.2022 представники заявника підтримали заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, просили її задовольнити.

Представник ТзОВ «Ковельська ОТБ» просив у задоволенні заяви відмовити.

В судовому засіданні 25.08.2022 було оголошено перерву до 01.09.2022.

26.08.2022 представник ТзОВ Ковельська оптово-торгова база подав письмові пояснення на заперечення стягувача від 23.08.2022.

01.09.2022 представник стягувача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав додаткові пояснення від 01.09.2022.

В судовому засіданні 01.09.2022 представник заявника (боржника) заяву підтримав та просив її задовольнити.

Також заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи копії заяви від 01.09.2022 на адресу ТзОВ «Ковельська ОТБ», яке судом задоволено.

Статтею 8 Конституції України, закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Крім цього, згідно з п. 7 ч. 1 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства, зокрема, є розумні строки розгляду справи судом.

У рішенні Європейського Суду з прав людини Савенков проти України від 02.05.2013, Папазов проти України від 15.03.2012 зазначено, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на фактичні обставини, які склалися під час розгляду заяви №74 від 15.08.2022 ТзОВ Ковельська оптово-торгова база, з метою об`єктивного і повного з`ясування обставин, виникла необхідність вийти за межі строку розгляду заяви, встановленого ст.328 ГПК України, та розглянути її у розумний строк.

Заява ТзОВ Ковельська оптово-торгова база про визнання наказу Господарського суду Волинської області від 01.08.2022 №903/230/22-1 таким, що не підлягає виконанню, обгрунтована і підлягає до задоволення.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 01.06.2022 у справі №903/230/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ, до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база, про стягнення 163 751,08 грн. було задоволено повністю: стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово- торгова база» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» 163751 грн. 08 коп. безпідставно утримуваних коштів, 2481 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2022 рішення Господарського суду Волинської області від 01 червня 2022 року у справі №903/230/22 залишено без змін.

01.08.2022 Господарський суд Волинської області видав наказ №903/230/22-1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово- торгова база на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ 163751 грн. 08 коп. безпідставно утримуваних коштів, 2481 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, а всього на суму 166232,08 грн.

У наказі №903/230/22-1 від 01.08.2022 стягувачем зазначено ТзОВ «Ковельська ОТБ», боржником ТзОВ Ковельська оптово- торгова база.

Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан М.В. постановою від 04.08.2022 відкрив виконавче провадження з виконання наказу №903/230/22-1 від 01.08.2022.

13.04.2022 року Господарський суд Волинської області ухвалив рішення у справі №903/96/22, яким стягнув із ТзОВ «Ковельська ОТБ» на користь ТзОВ «Ковельська оптово- торгова база» 244300 грн. в рахунок відшкодування доходів від використання майна, яке набуто без правової підстави, 3664,50 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, 7500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно західного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 рішення Господарського суду Волинської області від 13.04.2022 у справі №903/96/22 залишено без змін.

23.08.2022 Господарський суд Волинської області видав наказ №903/96/22-1 про стягнення з ТзОВ Ковельська ОТБ на користь ТзОВ Ковельська оптово- торгова база 244300 грн. в рахунок відшкодування доходів від використання майна, яке набуто без правової підстави, 3664,50 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, 7500 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а всього на суму 255464,50 грн.).

У наказі №903/96/22-1 від 23.08.2022 стягувачем зазначено ТзОВ Ковельська оптово- торгова база, боржником - ТзОВ «Ковельська ОТБ».

Наведені обставини свідчать про наявність між сторонами взаємних невиконаних зобов`язань.

11.08.2022 ТзОВ «Ковельська оптово-торгова база» направило ТзОВ «Ковельська ОТБ» заяву №71 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 166232,08 грн.

Факт надіслання заяви підтверджується фіскальним чеком від 11.08.2022.

Листом №9 від 23.08.2022 ТзОВ «Ковельська ОТБ» повідомило про відсутність підстав для зарахування у зв`язку із укладенням договору уступки права вимоги від 02.08.2022.

На підтвердження надіслання відповіді №9 від 23.08.2022 на заяву про зарахування ТзОВ «Ковельська ОТБ» надало копію фіскального чека від 23.08.2022.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Статтею 203 ГК України передбачено припинення господарського зобов`язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування, для чого достатньо заяви однієї сторони, що кореспондується з нормами статті 601 ЦК України.

За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно з вимогами статті 601 ЦК України і спрямована на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Заява ТзОВ «Ковельська оптово-торгова база» №71 від 11.08.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, надіслана позивачу, за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Згідно з положеннями статті 601 ЦК України вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зобов`язання ТзОВ «Ковельська оптово-торгова база» та ТзОВ «Ковельська ОТБ» за своєю правовою природою є однорідними, за якими настав строк виконання.

У постанові від 08.09.2021 по справі №761/33621/18 викладено правовий висновок Верховного Суду, який стосується застосування положень статті 602 ЦК України - зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення.

У пункті 51 постанови від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку про те, що наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Стаття 328 ГПК України містить вичерпний перелік підстав, які дають право боржникові вимагати визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Отже, закон передбачає можливість визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц).

Отже, зобов`язання ТзОВ Ковельська оптово- торгова база перед ТзОВ Ковельська ОТБ зі сплати 163751 грн. 08 коп. безпідставно утримуваних коштів, 2481 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, припинилось у зв`язку із зарахуванням, яке проведено за заявою ТзОВ Ковельська оптово- торгова база №71 від 11.08.2022, що виключає необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

ТзОВ Ковельська оптово- торгова база провела зарахування із ТзОВ «Ковельська ОТБ», який за наказом суду №903/230/22-1 від 01.08.2022 є стягувачем.

За таких обставин заява Ковельська оптово-торгова база про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, підлягає до задоволення, а наказ Господарського суду Волинської області №903/230/22-1 від 01.06.2022, виданий на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 01.06.2022, постанови Північно західного апеляційного господарського суду від 22.07.2022, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заперечуючи проти задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, ТзОВ «Ковельська ОТБ» посилалося на те, що 02.08.2022 воно уклало договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого відступило право вимоги заборгованості ТзОВ Ковельська оптово- торгова база в розмірі 166232,08 грн. ( 163751,08 грн. + 2481 грн.) новому кредитору Споживчому товариству «Кооператор Луцьк».

За таких обставин вважає, що на підставі ст.ст.512, 514, 516 Цивільного України право вимоги боргу в сумі 166232,08 грн. перейшло до нового кредитора Споживчого товариства «Кооператор Луцьк».

Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 05.05.2018 року у справі №913/54/16.

Справа №903/230/22 знаходиться на стадії виконання судового рішення, з метою виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/230/22-1 від 01.08.2022 відкрито виконавче провадження №69569045, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2022.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах, визначених ГПК України та Законом, які регулюють умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Як передбачено ч. 1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

І за наказом суду №903/230/22-1 від 01.08.2022, і за постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2022 стягувачем є ТзОВ «Ковельська ОТБ».

Доказів на підтвердження заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) її правонаступником у порядку, встановленому ст.334 ГПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» ТзОВ «Ковельська ОТБ» суду не подало.

За таких обставин боржник - ТзОВ Ковельська оптово- торгова база провів зарахування із належним кредитором ТзОВ «Ковельська ОТБ», який і за наказом суду №903/230/22-1 від 01.08.2022, і за постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2022 є стягувачем.

У додаткових поясненнях від 01.09.2022 представник ТзОВ «Ковельська ОТБ» посилається на те, що від ТзОВ Ковельська оптово- торгова база було отримано ще одну заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №72 від 11.08.2022, у якій боржник просив провести зарахування зустрічних вимог на суму 139865,28 грн.

Проте, станом на час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, заява №72 від 11.08.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 139865,28 грн. відкликана ТзОВ Ковельська оптово- торгова база, а тому сума заборгованості, вказана у ній, не може бути врахована під час підрахунку заборгованості ТзОВ Ковельська оптово- торгова база перед ТзОВ «Ковельська ОТБ».

У додаткових поясненнях від 01.09.2022 представник ТзОВ «Ковельська ОТБ» посилається також на те, що від ТзОВ Ковельська оптово- торгова база було отримано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №45 від 16.06.2022, у якій товариство просило зарахувати зустрічні однорідні вимоги на суму 139865,28 грн., посилаючись на наявність рішення Господарського суду Рівненської області від 14.12.2021 у справі №918/938/21, яким стягнуто із ТзОВ Ковельська оптово- торгова база 137595,28 грн. та 2270 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, та наявність рішення Господарського суду Волинської області від 13.04.2022 у справі №903/96/22, яким стягнуто із ТзОВ «Ковельська ОТБ» на користь ТзОВ Ковельська оптово- торгова база 244300 грн. в рахунок відшкодування доходів від використання майна, яке набуто без правової підстави, 3664,50 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, 7500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Та обставина, що ТзОВ Ковельська оптово- торгова база зверталося до ТзОВ «Ковельська ОТБ» із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №45 від 16.05.2022 на суму 139865,28 грн., не впливає на розгляд заяви ТзОВ Ковельська оптово-торгова база про визнання наказу від 01.08.2022 №903/230/22-1 таким, що не підлягає виконанню.

ТзОВ Ковельська оптово- торгова база надіслало заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №45 від 16.05.2022 в період, коли рішення Господарського суду Волинської області від 13.04.2022 у справі №903/96/22 не набрало законної сили, тобто, не була підтверджена сума для зарахування.

Як зазначив Господарський суд Рівненської області в ухвалі від 15.07.2022 у справі №918/938/21, ураховуючи, що судове рішення Господарського суду Волинської області від 13.04.2022 у справі №903/96/22, яке є підставою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог (встановлює наявність грошових зобов`язань), не набрало законної сили, відтак заявник передчасно звернувся до суду з відповідною заявою (з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню), оскільки до завершення апеляційного перегляду судового рішення у вказаній справі відсутня підтверджена сума для проведення відповідного зарахування.

Керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база №74 від 15.08.2022 про визнання наказу Господарського суду Волинської області від 01.08.2022 №903/230/22-1 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду Волинської області №903/230/22-1 від 01.08.2022, виданий на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 01.06.2022, постанови Північно західного апеляційного господарського суду від 22.07.2022 у справі №903/230/22, таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.09.2022.

Суддя І. О. Якушева