ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" вересня 2022 р. Справа № 924/482/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від 02.09.2022р., поданої Товариством з обмеженою відповідальністю „Фармгейт Україна у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Фармгейт Україна, с. Васьківці, Ізяславського району, Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю „Янева, с. Степанівка, Роздільнянського району, Одеської області

про визнання відсутнім у товариства з обмеженою відповідальністю „Янева права користування земельною ділянкою площею 19.1981 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка розташована за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області

про визнання у товариства з обмеженою відповідальністю „Фармгейт Україна права користування земельною ділянкою площею 19.1981 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка розташована за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Фармгейт Україна, с. Васьківці, Ізяславського району, Хмельницької області звернулося з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Янева, с. Степанівка, Роздільнянського району, Одеської області про визнання відсутнім у товариства з обмеженою відповідальністю „Янева права користування земельною ділянкою площею 19,1981 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка розташована за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області; про визнання у товариства з обмеженою відповідальністю „Фармгейт Україна права користування земельною ділянкою площею 19.1981 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка розташована за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2022р., вказану позовну заяву передано для розгляду судді Гладію С.В.

05.09.2022р. на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою останній просить заборонити державним кадастровим реєстраторам, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, будь-яким державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів) щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 19,1981 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка розташована за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач вказує, що він є законним користувачем (орендарем) земельної ділянки площею 19,1981 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка розташована за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області та на законних підставах користується нею. Попри це, відповідач вважає, що відповідно до укладеного з позивачем договору суборенди від 22.02.2022, право користування земельною ділянкою перейшло до відповідача, а позивач неправомірно перешкоджає йому у користуванні земельною ділянкою. Так, 22.06.2022р. працівники відповідача вчинили спробу заїзду сільськогосподарської техніки на земельну ділянку для обробітку земельної ділянки, посилаючись на наявність укладеного між сторонами договору суборенди. Позивачем не було допущено сільськогосподарську техніку та працівників відповідача на земельну ділянку, оскільки ця земельна ділянка перебуває в користуванні позивача. 11.07.2022р позивач отримав від відповідача вимогу надати йому доступ до земельної ділянки та не чинити перешкод у користуванні ділянкою, погрожуючи звернутися до суду з позовом у разі перешкоджання йому в користуванні земельною ділянкою.

Позивач зазначає, що з відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем вживаються заходи та вчиняються дії щодо здійснення державної реєстрації договору (права) суборенди земельної ділянки, а саме 03.08.2022р. відповідач звернувся із відповідною заявою до державного реєстратора. Більше того, як зазначає позивач, з доданої до відзиву копії заяви про державну реєстрацію речового права (права суборенди) вбачається, що відповідач, з незрозумілих причин, звернувся з заявою про реєстрацію права суборенди чомусь до державного реєстратора Грицівської селищної ради Шепетівського району, тоді як земельна ділянка розташована на території Ізяславської міської ради, а відтак, логічним було б звертатися до державного реєстратора Ізяславської міської ради. Це налаштовує позивача на припущення, що відповідачем можуть вчинятись такі дії з наміром схилення реєстратора до вчинення неправомірних дій.

Крім того, позивач вказує, що листом №02-24/1109 від 22.08.2022р. Грицівська селищна рада, у відповідь на адвокатський запит, підтвердила, що ТОВ „Янева звернулося із заявою про державну реєстрацію речового права (права суборенди) земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0008, що знаходиться у комунальній власності Ізяславської міської ради. Проте, у державній реєстрації було відмовлено тому, що, на думку селищної ради, відповідач звернувся із заявою не до того органу і державний реєстратор був відсутній на робочому місці.

З огляду на вищезазначене, позивач припускає, що у разі подання відповідачем заяви про державну реєстрацію права суборенди до належного органу, така реєстрація може бути здійснена навіть попри відсутність згоди Ізяславської міської ради.

Позивач вважає що відповідач й надалі вчинятиме дії щодо реєстрації права суборенди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до того часу, поки йому це не вдасться, з тим, щоб надалі використовувати це в якості підтвердження (доказу) наявності у нього прав користування земельною ділянкою. Як наслідок, у разі реєстрації відповідачем права суборенди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є ризик того, що відповідач надалі може спробувати незаконно зібрати врожай із земельної ділянки позивача.

Позивач зазначає, що у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право суборенди земельної ділянки, це істотно ускладнить (унеможливить) ефективний захист оспорюваного права позивача на користування земельною ділянкою, за захистом якого він звернувся до суду.

На думку позивача, оскільки відповідачем не було надано суду згоди Ізяславської міської ради на передачу земельної ділянки в суборенду , то очевидно, що така згода відповідачу не надавалася.

З огляду на вищевказане, позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову позивач додає витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0008 станом на 02.09.2022р., відповідно до якого спірна земельна ділянка перебуває у власності Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області, а орендарем вказаної земельної ділянки є ТОВ „Фармгейт Україна.

Крім того, матеріали заяви по забезпечення позову містять лист-відповідь Грицівської селищної ради №02-24/1109 від 22.08.2022р. на адвокатський запит №140 від 18.08.2022р. в інтересах ТОВ „Фармгейт Україна. Даним листом повідомлено, що Грицівською селищною радою зареєстрована заява ТОВ „Янева від 17.08.2022р. №1884/02-24 про державну реєстрацію речового права (права суборенди) земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0008 комунальної власності Ізяславської міської ради.

Крім того, у листі зазначено, що у селищної ради відсутні підстави для державної реєстрації права суборенди тому, що договір про передачу права землекористування підлягає державній реєстрації, що здійснюється районною військовою адміністрацією у Книзі реєстрації землеволодінь і землекористувань в умовах воєнного стану та тому, що відсутній державний реєстратор (відпустка).

При розгляді клопотання про забезпечення позову суд враховує наступне.

Суд, розглядаючи подану заяву про забезпечення позову, враховує таке.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6)зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Водночас для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Суд враховує, що звертаючись з заявою про забезпечення позову у даній справі, позивач намагається довести відсутність законних підстав для проведення відповідачем будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 19,1981 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка розташована за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Фактичними підставами, з якими позивач пов`язує необхідність вжиття забезпечення позову є намір та спроби відповідача здійснити державну реєстрацію договору (права) суборенди земельної ділянки.

При цьому, судом приймається до уваги, що, звертаючись до суду з позовом, позивач підставою позовних вимог зазначає відсутність згоди власника земельної ділянки на використання земельної ділянки відповідачем, а предметом спору у даній справі є наявність чи відсутність у сторін права користування земельною ділянкою, що виникає на підставі договорів оренди та суборенди, а не чинність чи нечинність укладеного між сторонами договору суборенди від 22.02.2022р. та його подальша реєстрація.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність обов`язкових передумов для застосування обраних заходів забезпечення з урахуванням заявлених позовних вимог, оскільки визначені заявником заходи забезпечення позову не відповідають приписам процесуального законодавства, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та за даних фактичних обставин справи не є співрозмірними із заявленими вимогами, за відсутності реальних передумов для висновку про імовірність утруднення ефективного захисту прав позивача.

Тому суд відмовляє у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю „Фармгейт Україна від 02.09.2022р. про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 07.09.2022р. та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 4 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - представнику позивача Шабаровському Б.В. -

4 - відповідачу