УХВАЛА

02 вересня 2022 року

м. Київ

cправа №910/8672/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кролевець О.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс Електронприлад"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Ковтун С.А.

від 07.10.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пашкіна С.А., Буравльов С.І., Шапран В.В.

від 06.07.2022

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс Електронприлад"

про визнання незаконним та скасування рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2022 року Публічне акціонерне товариство "Науково-технічний комплекс Електронприлад" (далі - Скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 у частині визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів про затвердження розміру річних дивідендів за підсумками роботи товариства за 2018 рік. У касаційній скарзі Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1,4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень Скаржник визначив пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України.

У касаційній скарзі Скаржник зазначив, що: 1) суд першої інстанції, не врахував, що частина 2 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлює порядок виплати дивідендів, а саме виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку, проте відповідна норма не забороняє Акціонерному товариству приймати рішення про виплату дивідендів за відсутності чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку; 2) судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що чинне законодавство, зокрема ст. 30 та ст. 31 Закону № 514-VI та Статут ПАТ "НТК "Електронприлад" не містять прямих заборон на прийняття загальними зборами акціонерного товариства рішень про виплату дивідендів у разі відсутності у акціонерного товариства чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку; 3) суди попередніх інстанцій не врахували, що за результатами звітного 2018 року (рік за який приймалося рішення про виплату дивідендів) у ПАТ "НТК "Електронприлад" наявний чистий прибуток та нерозподілений прибуток в сумі, що перевищує суму з виплати дивідендів за результатами 2018 року; 4) суди попередніх інстанцій не врахували, що Відповідач є господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, а рішення щодо питання №5 протоколу №1 від 30.04.2021 року прийняте на виконання вимог Закону України "Про управління об`єктами державної власності", Порядку формування та реалізації дивідендної політики держави, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №702 та Постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року № 364 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1015).

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження Скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватися, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати в чому полягає непогодження із ним.

Проте Скаржник, визначаючи підставою касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, наведеного у касаційній скарзі не зазначив.

Крім того, Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження та зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови отримав 20 липня 2022 року у приміщені суду, про що представником у матеріалах справи зроблено відмітку. Тому докази отримання оскаржуваної постанови містяться у матеріалах справи та не видавалися Скаржнику.

Оскільки касаційна скарга Скаржника надійшла безпосередньо до Верховного Суду без матеріалів справи №910/8672/21, Суд позбавлений можливості перевірити факт отримання Скаржником оскаржуваної постанови 20 липня 2022 року. Таким чином Суд вважає за необхідне витребувати матеріали цієї справи.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Скаржнику необхідно усунути недоліки поданої ним касаційної скарги та зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватися, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати в чому полягає непогодження із ним.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс Електронприлад" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 у справі №910/8672/21 залишити без руху.

2. Надати Скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто Скаржнику.

4. Витребувати з Господарського суду міста Києва/Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/8672/21. Надіслати копію ухвали Господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

О. Кролевець