ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"09" вересня 2022 р. Справа № 916/2184/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 40, офіс 315; ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 262739,84грн,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2022 за вх.№2264/22 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до ОСОБА_1 про стягнення 262739,84грн.

Позивач у позові позовні вимоги обгрунтовує тим, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 30 травня 2019 року по справі №923/1493/15, заяву ліквідатора арбітражного керуючого Белоусова І.В. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників у зв`язку з доведенням до банкрутства Приватної Фірми «ТАВР1ДА» задоволено частково, покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства Приватної Фірми «ТАВРІДА» на колишнього засновника та керівника боржника ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватної Фірми «ТАВРІДА» 554 180,43 грн субсидіарної відповідальності, у зв`язку з доведенням до банкрутства Приватної фірми «ТАВРІДА». 30.07.2019 на виконання ухвали Господарського суду Херсонської області від 30.05.2019 по справі №923/1493/15 видано відповідний наказ. Постановою Приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича від 01 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження №59698598 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 30.07.2019 по справі №923/1493/15. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 29.06.2021 по справі №923/1493/15 змінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні №59698598 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року по справі №923/1493/15 - Приватну Фірму «ТАВРІДА» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС».

На стягнуту судом за наказом Господарського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року по справі №923/1493/15 заборгованість позивач нарахував до стягнення з відповідача 52934,80грн три проценти річних, 209805,04грн інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи підсудність даного спору Господарському суду Одеської області позивач послався одночасно на положення п.п.3, 8, 12 ч.1 ст.20 ГПК України.

Так, відповідно до п.п.3, 8, 12 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Згідно ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень (адреса посилання - https://reyestr.court.gov.ua/Review/100843343), ухвалою Господарського суду Херсонської області від 28.10.2021 затверджено звіт ліквідатора у справі №923/1493/15 про визнання Приватної фірми "Тавріда" банкрутом, затверджено ліквідаційний баланс банкрута Приватної фірми "Тавріда", постановлено ліквідувати та виключити з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України юридичну особу банкрута - Приватну фірму "Тавріда", припинено ліквідаційну процедуру Приватної фірми "Тавріда", закрито провадження у справі №923/1493/15.

Отже, позов ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до ОСОБА_1 не може бути розглянутий в межах банкрутської справи, оскільки провадження у ній припинено, банкрута ліквідовано.

Матеріали справи та характер спірних правовідносин не підтверджують факту того, що даний спір є корпоративним.

У даному позові ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» просить суд стягнути не збитки, заподіяні юридичній особі діями її посадової особи, а три проценти річних та втрати від інфляції, нараховані відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз`яснено у п.п.4.1., 1.14. Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Вимоги про сплату пені та передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, й відтак ці вимоги не можуть бути зараховані як зустрічні в порядку статті 601 ЦК України.

Звідси, зміст позовних вимог - про стягнення процентів річних та індексу інфляції - не дозволяє застосувати до спірних правовідносин положення п.12 ч.1 ст.20 ГПК України.

Позивач визначив відповідачем у позові - ОСОБА_1 , але не подав доказів того, що вказана особа є суб`єктом господарювання. Звідси, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не підсудний господарському суду за суб`єктним складом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно ч.1 ст.1 Цивільного процесуального кодексу України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. За положеннями ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи те, що спір за даним позовом не підсудний господарським судам, а підсудний загальному суду, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі за даним позовом.

Керуючись ст.20, п.1 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до ОСОБА_1 про стягнення 262739,84грн.

2. Роз`яснити ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», що даний спір підсудний загальним судам.

3. Повернути ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» позовну заяву та додані до неї документи.

4. Додаток на адресу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»: позовна заява від 05.09.2022 за вх.№2264/22 із доданими до неї документами, у т.ч. платіжне доручення про сплату судового збору №442 від 29.08.2022, загалом на 40 арк.

5. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 09.09.2022 та згідно ч.5 ст.175, ч.2 ст.254, п.7 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.А. Малярчук