ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 вересня 2022 року м. Черкаси справа № 925/181/20

Вх.суду № 9444/22 від 18.08.2022

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Садоновою А.Р.,

за участю у судовому засіданні: ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., Добрянського І.В.,

у судове засідання не з`явились представники Державної податкової служби України у особі її філії, Головного управління ДПС у Черкаській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву від 18.08.2022

заявника, Добрянського Ігоря Володимировича,

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Головного управління ДПС у Черкаській області,

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена",

про банкрутство юридичної особи

УСТАНОВИВ:

1. Добрянським Ігорем Володимировичем подано заяву від 18.08.2022 з вимогами:

зупинити виконавче провадження №66795688 від 13.09.2022 про витребування від фізичної особи-підприємця Добрянського І.В. на користь ТОВ "Селена" в особі арбітражного керуючого Голінного А.М. належним чином засвідчених копій документів: договору оренди приміщення від 01.07.2016 №20 з усіма документами, доповненнями, додатковими угодами, змінами; договору поворотної фінансової допомоги від 14.07.2016 №1407/1 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами;

витребувати ухвалу №925/181/20 від 28.07.2021 з Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ);

визнати ухвалу, видану Господарським судом Черкаської області №925/181/20 від 28.07.2021, такою, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 26.08.2022 відкрито провадження у справі за заявою та призначено її до розгляду; відмовлено у задоволенні вимоги заявника про зупинення виконавчого провадження №66795688 від 13.09.2022.

2. Заявник у заяві від 18.08.2022 та у судовому засіданні на обґрунтування заявлених вимог пояснив,

що ухвалою суду від 28.07.2021 у цій справі у фізичної особи-підприємця Добрянського І.В. витребувано на користь ТОВ "Селена" у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. копії документів (згідно з їх переліком в ухвалі);

що на виконання вказаного вище судового рішення Черкаським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі відділ ДВС) було відкрито виконавче провадження №66795688;

що на момент ухвалення судом рішення та відкриття виконавчого провадження у заявника не було та не могло бути витребуваних документів, оскільки взаємовідносини заявника за договорами, укладеними з ТОВ "Селена", а також період подання звітності по вказаних відносинах закінчилися у грудні 2017 року,

що враховуючи вимоги п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, станом на квітень 2021 року (період отримання від ТОВ "Селена" першого запиту про надання документів), обов`язок у зберіганні запитуваних документів у заявника відсутній;

що заявник, керуючись п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, у зв`язку зі спливом визначеного вказаною нормою строку у 1095 днів, будучи платником на спрощеній системі оподаткування 3 групи, який веде документальний оборот, зберігання та архівацію документів одноособово, не маючи з боку органів доходів та зборів запитань чи претензій щодо поданої звітності, самостійно склав акт про знищення документів, які не підлягають зберіганню та здійснив їх знищення шляхом спалювання;

що позиція ДФС України стосовно документації фізичних осіб-підприємців була проголошена 21.01.2022 у рамках інформаційно-роз`яснювальної кампанії, зокрема у відеовиступі заступник начальника управління фактичних перевірок Департаменту податкового аудиту ДПС Романа Добрянського зазначив, що на підприємців-єдинників, які не здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, або не є платниками ПДВ, не поширюється обов`язок у межах виконання вимог податкового законодавства або накопичувати первинні документи, або якимось чином систематизувати ці документи, або навіть пред`являти їх у межах податкового контролю;

що використання Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5, згідно з відповіддю Архівного відділу №5 Черкаської районної державної адміністрації від 05.01.2021 №01-17/03 на запит заявника для фізичних осіб-підприємців вказаний Перелік має рекомендаційний характер, тобто не є обов`язковим;

що заявник враховуючи, знищення витребуваних судом документів, пропонував ліквідатору банкрута надати копії актів звірок взаєморозрахунків за 2014-2017 роки, з яких можна зробити висновок про відсутність між сторонами станом на грудень 2017 року будь-яких заборгованостей, а з початку 2018 року будь-яких взаємовідносин;

що оскільки витребувані документи у Добрянського І.В. відсутні, то виконати ухвалу суду від 28.07.2021 у цій справі неможливо;

що сутність процедури визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, полягає у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення;

що в даному випадку мова може йти не про передачу документів, які ним знищено, а про адміністративну відповідальність його, якщо їх знищено неправомірно.

На запитання суду пояснив, що перевірка його фінансово-господарської діяльності податковим органом до моменту знищення ним документів не проводилась, що він не звертався до архівного відділу з метою виділення документів для знищення, що обов`язок передати копії документів відсутній, оскільки відсутній предмет самі документи.

3. Учасники провадження у справі про банкрутство боржника, які не прибули у судове засідання, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

4. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

5. Дослідивши наявні у справі докази суд установив наступні обставини.

10.02.2020 фізичною особою-підприємцем Добрянським І.В. одноосібно складено акт №1 про знищення документів, що не підлягають зберіганню, у якому він зазначив, що знищив визначені в абз.1 п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України первинні документи, документи бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів за період 2014-2016 років, з підстав спливу визначеного п.44.3 цієї статті строку в 1095 днів, (а саме: акти взаємозаліків/взаєморозрахунків за 2014-2016 роки в 3 томах; договори про повну матеріальну відповідальність за 2014-2016 роки в 3 томах; акти приймання виконаних робіт/послуг, рахунки-фактури за 2014-2016 роки в 3 томах; договори і додатки до них за 2014-2016 роки в 3 томах; банківські виписки за 2014-2016 роки в 3 томах; акти списання ТМЦ за 2014-2016 роки в 3 томах; касову книгу за 2014-2016 роки в 3 томах; прибутково-видаткові касові ордери за 2014-2016 роки в 3 томах; головну книгу за 2014-2016 роки в 3 томах), що станом на момент знищення вказаних вище документів сплив встановлений ст.ст.256-258 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо захисту будь-якою особою свого цивільного права або інтересу, що так чи інакше пов`язані з цими документами (а.с.37 т.20).

03.03.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

07.07.2020 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М.

05.01.2021 за №01-17/03 Архівний відділ Черкаської районної державної адміністрації у відповіді на запит Добрянського І.В. від 16.12.2021 пояснив: що з 01.01.2013 усі підприємства для визначення строків зберігання своєї документації повинні використовувати нову редакцію Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5; що цей нормативно-правовий акт призначений для використання всіма установами, підприємствами і організаціями (незалежно від форми власності) та фізичними особами-підприємцями під час визначення строків зберігання документів, їх відбору на постійне та тривале (понад 10 р.) зберігання або знищення; що строки зберігання документів, встановлені вказаним Переліком, є обов`язковими для всіх органів державної влади та місцевого самоврядування, установ, підприємств і організацій, а для фізичних осіб-підприємців Перелік має рекомендаційний характер; що строк зберігання первинних документів і додатків до них, які фіксують факти виконання госпоперацій і є підставою для записів у регістрах бух обліку й податкових документах, становить три роки; що такими документами є касові, банківські документи, ордери, виписки банків, акти про приймання, здавання і списання майна та матеріалів, квитанції і накладні з обліку ТМЦ, рахунки-фактури, авансові звіти тощо; що разом з тим, такий строк діє лише за умови завершення перевірки контролюючими органами з питань дотримання податкового законодавства та п`яти років у разі якщо такі документи містять інформацію про фінансові операції.

10.01.2021 фізичною особою-підприємцем Добрянським І.В. одноосібно складено акт №1 про знищення документів, що не підлягають зберіганню, у якому він зазначив, що знищив визначені в абз.1 п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України первинні документи, документи бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, з підстав спливу визначеного п.44.3 цієї статті строку в 1095 днів (а саме: акти взаємозаліків/взаєморозрахунків за 2017 рік; договори про повну матеріальну відповідальність за 2017 рік; акти приймання виконаних робіт/послуг, рахунки-фактури за 2017 рік; договори і додатки до них за 2017 рік; банківські виписки за 2017 рік; акти списання ТМЦ за 2017 рік; касову книгу за 2017 рік; прибутково-видаткові касові ордери за 2017 рік; головну книгу за 2017 рік; договори і додатки до них за 2018 рік), що станом на момент знищення вказаних вище документів сплив встановлений ст.ст.256-258 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо захисту будь-якою особою свого цивільного права або інтересу, що так чи інакше пов`язані з цими документами (а.с.38 т.20).

28.07.2021 ухвалою суду задоволено заяву ліквідатора боржника Голінного А.М. та витребувано від фізичної особи-підприємця Добрянського Ігоря Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена» у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. належним чином завірені копії наступних документів: договору від 01.01.2018 №01/01 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; договору поворотної фінансової допомоги від 02.12.2016 №ВФП0212 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; договору поворотної фінансової допомоги від 15.07.2016 №ВФП1507 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; рахунок №2111 від 21.11.2017; договору від 08.06.2015 №ВФП0806 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; договору від 26.08.2015 №2608 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; договору від 13.08.2014 №16 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; договору від 08.07.2014 №ВФП з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; (які мають бути добровільно надані у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали) та уповноважено ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена», арбітражного керуючого Голінного А.М. на отримання від фізичної особи-підприємця Добрянського І.В. копій документів, вказаних у п.1.1 резолютивної частини ухвали суду;

13.09.2021 на виконання ухвали суду від 28.07.2021 відділом ДВС відкрито виконавче провадження №66795688, копію постанови направлено боржнику до виконання та стягувачу до відома (т.20 а.с.35);

21.09.2021 Добрянським І.В. направлено на адресу арбітражного керуючого Голінного А.М. акти знищення документів, що не підлягають зберіганню від 10.02.2020 №1 і від 10.01.2021 №1 (т.20 а.с.36-40)

04.10.2021 відділом ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66795688, згідно з пунктом 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання рішення суду) (т.20 а.с.41).

24.11.2021 ухвалою суду задоволено скаргу боржника у особі ліквідатора банкрута та визнано постанову відділу ДВС від 04.10.2021 про закінчення виконавчого провадження №66795688 неправомірною і скасовано її. Прийняте судове рішення мотивовано тим, що вказані в ухвалі суду документи передані не були, отже підстави закінчення виконавчого провадження не відповідають дійсності (фактично установленим обставинам справи). При цьому суд зазначив,

що надані Добрянським І.В. акти знищення документів не можуть бути доказами знищення витребовуваних ухвалою суду від 28.07.2021 документів, оскільки не відповідають нормам актів, які вказані у пункті 7 мотивувальної частини ухвали суду від 28.07.2021 і складені у порушення цих норм та оскільки не містять вказівки про знищення саме витребуваних документів;

що доводи Добрянського І.В. фактично є запереченнями висновків судового рішення (ухвали суду від 28.07.2021);

що відповідно до ст.51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, тому обставини припинення підприємницької діяльності, закінчення трирічного строку з дня припинення підприємницької діяльності не припиняють обов`язку внести документи до Національного архівного фонду на підставі експертизи їх цінності відповідною комісією і лише після цього знищити їх в установленому порядку (а саме комісією, по закінченні установленого строку зберігання, за умови завершення перевірки державними податковими органами).

15.12.2021 ліквідатор банкрута направив до відділу ДВС заяву №925/181/20/1140 про відновлення виконавчого провадження (а.с.176 т.20).

22.12.2021 за №35271/4 відділ ДВС направив відповідь ТОВ Селена, у якій повідомив про отримання 16.12.2021 ухвали суду від 24.11.2021, про не згоду з правовою позицією суду в цій ухвалі та про намір подати апеляційну скаргу, у зв`язку з чим відновлювати виконавче провадження №66795688 не вбачає доцільним (а.с.177 т.20).

28.12.2021 згідно з результатами пошуку виконавчих проваджень в автоматизованій системі виконавчого провадження виконавче провадження №66795688 завершено (постанова від 04.10.2021 про закінчення виконавчого провадження) (а.с.181 т.20).

10.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга відділу ДВС на ухвалу суду від 24.11.2021 (а.с.249 т.20).

13.01.2022 ухвалою суду задоволено скаргу боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 28.12.2021 №925/181/20/1189: визнано бездіяльність головного державного виконавця відділу ДВС Ястремської О.В., яка полягає у не відновленні виконавчого провадження в порядку ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" шляхом прийняття не пізніше 17.12.2021 постанови про відновлення виконавчого провадження №66795688 неправомірною; зобов`язано відділ ДВС відповідно до ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" відновити виконавче провадження №66795688. Судове рішення мотивовано тим, що ухвала суду від 24.11.2021 набрала законної сили 24.11.2021, про що прямо зазначено в цій ухвалі, та отримана відділом ДВС 16.12.2021, отже відділ ДВС відповідно до ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний був відновити виконавче провадження №66795688 з 17.12.2021; що подання апеляційної скарги не скасовує встановлений законом обов`язок поновити виконавче провадження і не зупиняє його, що у відділу ДВС відсутнє право не виконувати судове рішення з мотивів незгоди з ним.

18.01.2022 до Господарського суду Черкаської області надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 про витребування справи (а.с.247 т.20).

20.01.2022 за вих.№925/181/20/768/2022 том 20 справи №925/181/20, який містить оригінали документів з розгляду питань визнання неправомірним рішення відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження №66795688, був направлений до Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги відділу ДВС на ухвалу суду від 24.11.2021 (а.с.248 т.20).

21.01.2022 постановою відділу ДВС виконавче провадження №66795688 відновлене. Постанова надійшла до суду 25.01.2022 вх.суду №1164/22 (а.с.258 т.10).

13.04.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відділу ДВС на ухвалу суду у цій справі від 24.11.2021; апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

13.05.2022 постановою відділу ДВС виконавче провадження №66795688 закінчено на підставі п.13 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" з мотивів "непред`явлення протягом місяця після відновлення виконавчого провадження виконавчого документа". Супровідним листом відділу ДВС від 13.05.2022 №7555/4 постанову було надіслано сторонам виконавчого провадження (Добрянському І.В. та ТОВ "Селена"), а також Господарському суду Черкаської області (а.с.26-28 т.27).

12.07.2022 ухвалою суду задоволено скаргу боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 23.05.2022 №925/181/20/249: визнано неправомірною постанову головного державного виконавця відділу ДВС Ястремської О.В. від 13.05.2022 про закінчення виконавчого провадження №66795688 на підставі п.13 ч.1 ст.39 Закону України "про виконавче провадження" та скасовано її.

10.08.2022 супровідним листом за вих.№ 925/181/20/7656/2022 на адресу Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надіслано для виконання виконавчий документ (ухвалу суду від 28.07.2021 та ухвалу від 20.08.2021 про виправлення описки) у цій справі (а.с.47 т.27).

18.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, що розглядається.

6. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.6 ст.12. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

ч.1,2 ст .18. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом;

ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

ч.4 ст.75. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;

ч.1,2 ст.86 Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

ч.1,3 ст.327. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (…). Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом;

ч.1,2,3 ст.328. Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. (…) Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (…).

Згідно з Цивільним кодексом України:

ч.1 ст.51. До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин;

Відповідно до Господарського кодексу України:

п.2 ч.2 ст.55. Суб`єктами господарювання є (…) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

ч.2, 3 і 8 ст.19. Суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону. Держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю суб`єктів господарювання у таких сферах: збереження та витрачання коштів і матеріальних цінностей суб`єктами господарських відносин за станом і достовірністю бухгалтерського обліку та звітності; фінансових, кредитних відносин, валютного регулювання та податкових відносин за додержанням суб`єктами господарювання кредитних зобов`язань перед державою і розрахункової дисципліни, додержанням вимог валютного законодавства, податкової дисципліни. Усі суб`єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов`язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Згідно із Законом України "Про національний архівний фонд":

ч.3 ст.4 Юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечувати збереженість Національного архівного фонду та сприяти його поповненню;

ст.5. Національний архівний фонд формується у порядку, встановленому цим Законом, з архівних документів державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності, а також архівних документів громадян і їх об`єднань;

ч.1, 3 і 4 ст.6. Внесення документів до Національного архівного фонду або вилучення документів з нього здійснюється на підставі експертизи їх цінності комісією з фахівців архівної справи і діловодства, представників наукової і творчої громадськості, інших фахівців. Забороняється знищення документів без попереднього проведення експертизи їх цінності. Під час проведення експертизи цінності документів експертні комісії керуються типовими та галузевими переліками видів документів з нормативно встановленими строками їх зберігання, затвердженими відповідно до законодавства.

Згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим наказом міністерства юстиції України від 12.04.2021 №578/5:

п.1.4. Цей Перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання (далі архівне зберігання) або для знищення. Цей Перелік може використовуватися також фізичними особами підприємцями;

п.1.7. Строки зберігання документів, визначені в цьому Переліку, є мінімальними, їх не можна скорочувати. Продовження в організаціях строків зберігання документів, передбачених цим Переліком, допускається у випадках, якщо ця потреба спричинена специфічними особливостями роботи конкретної організації;

п.2.10. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. Наприклад, обчислення строку зберігання справ, завершених діловодством у 2011 році, починається з 01 січня 2012 року. Строки зберігання науково-технічної документації (НТД) обчислюються з 01 січня року, який іде за роком завершення розробки теми, проекту;

підп.4.2 п.4 розділу 1 "Документи, що створюються в управлінській діяльності". Договори, угоди (аудиторські, господарські, операційні тощо) зберігаються три роки після закінчення строку дії договору, угоди, за умови завершення перевірки державними податковими органами з питань дотримання податкового законодавства, а для органів виконавчої влади, державних фондів, бюджетних організацій, суб`єктів господарювання державного сектору економіки, підприємств і організацій, які отримували кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовували державне чи комунальне майно, - ревізії, проведеної органами державного фінансового контролю за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності. У разі виникнення спорів (суперечок), порушення кримінальних справ, відкриття судами провадження у справах - зберігаються до ухвалення остаточного рішення.

Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 врегульовано наступне:

п.1 гл.3 розд.V. На підставі поданих структурними підрозділами актів про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, що підлягають знищенню у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, та проведеної експертизи цінності документів в архіві установи складається акт про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, за формою, наведеною в додатку 15 до цих Правил. Акт структурного підрозділу оформлюється у вигляді таблиці, що містить графи, передбачені зведеним актом про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ. Акт підписує керівник структурного підрозділу;

п.2. гл.3 розд.V. Акт про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, складається у двох примірниках, як правило, на справи всієї установи. (...) Справи включаються в акт про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 01 січня року, в якому складено акт;

п.5 гл.3 розд.V. У разі внесення до акта про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, первинної фінансової та бухгалтерської документації установа додає до нього довідку про проведення перевірки контролюючими органами або ревізії чи державного фінансового аудиту з питань дотримання податкового, митного та іншого законодавства (крім державного фінансового аудиту окремих господарських операцій) органами державного фінансового контролю. У довідці також зазначаються відомості про наявність або відсутність: фінансових операцій, що відповідно до вимог законодавства підлягають фінансовому моніторингу, за зазначені в акті роки; спорів (суперечок), порушення кримінальних справ, відкриття судами проваджень у справах. Довідка підписується керівником установи та скріплюється печаткою установи (за наявності).

п.6. гл.3 розд.V. Погоджені (схвалені) акти про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, затверджуються керівником установи, після чого установа має право знищити документи.

Згідно з Цивільним кодексом України:

ч.1 ст.598. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом;

ч.1 ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

7. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

7.1. Заявник посилається на дві підстави визнання ухвали суду (виконавчого документа) такою, що не підлягає виконанню:

1) оскільки він надав суду і ліквідатору банкрута акти на знищення документів та свої пояснення про відсутність у нього запитуваних оригіналів документів з актами звірки розрахунків про відсутність заборгованості;

2) оскільки у нього відсутній обов`язок зберігати документи у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Підстави ж, з яких виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню (ч.2 ст.328 ГПК), пов`язуються саме з відсутністю у боржника обов`язку передати документи за виконавчим документом на момент подання заяви. Така відсутність обов`язку виникає:

або у зв`язку з тим, що виконавчий документ видано помилково;

або у зв`язку з тим, що обов`язок виконання вже припинився;

або у зв`язку з тим, що обов`язок виконано добровільно;

або у зв`язку з тим, що обов`язок відсутній з інших причин.

Заявник повинен довести (а суд відповідно з поданих доказів повинен установити) відсутність обов`язку виконувати судове рішення.

7.2. Ухвала суду від 28.07.2021 у цій справі не була постановлена помилково, останню не скасовано та не змінено в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами. Вказане судове рішення набрало законної сили і є обов`язковим до виконання.

У даному випадку обов`язок ОСОБА_1 виник із судового рішення.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Так, згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок його виконання, проведеного належним чином, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю виконання, смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (ст.599-609 ЦК України).

Зокрема, згідно із ст.607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Ухвалою суду від 28.07.2021 постановлено витребувати від ОСОБА_1 копії документів. У п.7 мотивувальної частини цієї ухвали судом докладно викладено вимоги нормативних актів про те, у якому порядку юридична особа здійснює знищення документів та складає акт про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, за формою, наведеною в додатку 15 до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5.

Будь-яких доказів тому, що ОСОБА_1 цих норм дотримано немає.

7.3. Крім того, як вказано вище факту виконання ОСОБА_1 ухвали суду від 28.07.2021 не доведено (документи в натурі за їх переліком не передано), отже й підстав для визнання обов`язку припиненим у зв`язку з виконанням немає.

7.4. Заява не містить викладу хоча б однієї з обставин, вказаних у ч.2 ст.328 ГПК України, і будь-яких доказів на підтвердження хоча б однієї з них не надано.

Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні заяви.

8.При цьому суд зазначає,

що складеним ОСОБА_1 актам про знищення документів, які не підлягають зберіганню від 10.02.2020 №1 та від 10.01.2021 №1 суд вже надав оцінку у своїй ухвалі від 24.11.2021 вони не можуть бути доказами знищення витребовуваних ухвалою суду від 28.07.2021 документів (складені у порушення закону та не містять вказівки про знищення саме витребуваних документів). За відсутності передбачених законом доказів знищення документів не доведеним є факт їх знищення, отже доводи про знищення суд відхиляє. Навіть якщо припустити, що документи були дійсно знищені в порушення законодавства, то ОСОБА_1 відповідає за ці обставини (ст.607 ЦК України) та відповідно до п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України у ОСОБА_1 виникає обов`язок їх відновити, а відповідно до ухвали суду від 28.07.2021 у цій справі залишається обов`язок передати їх копії ліквідатору банкрута та відповідно до ст.607 Цивільного кодексу України не припиняється;

що висновки Архівного відділу Черкаської районної державної адміністрації у листі від 05.01.2021 за №01-17/03, відеовиступ заступника начальника управління фактичних перевірок Департаменту податкового аудиту ДПС Романа Добрянського не є нормативними актами і не впливають на будь-які висновки в цій ухвалі суду, як і в ухвалах суду від 28.07.2021, від 24.11.2021, від 13.01.2022 та від 12.07.2022;

що подані копії актів звірки розрахунків за 2015-2017 роки не можутьбути визнані будь-якими доказами, оскільки в оригіналі ці документи заявником не надані. Заявник пояснив, що знайшов їх копії після того, як арбітражний керуючий почав витребовувати документи.

Решта доводів фактично є запереченням висновків судового рішення (ухвали суду від 28.07.2021) і його оскарженням та спробою скасувати його через процедуру визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Однак в судовому рішенні зазначено порядок його оскарження, тому такі доводи мають бути викладені в апеляційній скарзі та оцінюватись (переоцінюватись) судом вищої інстанції.

Керуючись ст.234, 235, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 18.08.2022 повністю.

Ухвала суду набрала законної сили 05.09.2022. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 05.09.2022.

Направити цю ухвалу ліквідатору банкрута, членам комітету кредиторів (1), а також рекомендованим листом з повідомленням заявнику.

С у д д я Хабазня Ю.А.

Я-4