УХВАЛА

м. Київ

29.08.2022Справа № 910/777/21
За заявою розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (04080, м. Київ, вул. О. Терьохіна,8А, оф.11, ідентифікаційний номер 41264766)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська,82, оф.256, ідентифікаційний номер 34532977)

про банкрутство

Суддя Д.В.Мандичев

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від заявника Горобець Р.В.,

від боржника Лозовський В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/777/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" (ідентифікаційний номер 34532977).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська,82, оф.256, ідентифікаційний номер 34532977). Визнано грошові вимоги "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (04080, м. Київ, вул. О. Терьохіна,8А, оф.11, ідентифікаційний номер 41264766) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська,82, оф.256, ідентифікаційний номер 34532977) у розмірі 49 907 326,51 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська,82, оф.256, ідентифікаційний номер 34532977). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська,82, оф.256, ідентифікаційний номер 34532977) за номером 66045 від 04.03.2021р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська,82, оф.256, ідентифікаційний номер 34532977) арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 149 від 18.02.2013)

До Господарського суду міста Києва надійшла заява розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності.

Зокрема, заявник просить суд притягнути до солідарної відповідальності керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" ОСОБА_1 .

Наразі, як вбачається з поданої розпорядником майна заяви, керівником підприємства визначено Корнієнка Андрія Романовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), тобто фізичну особу, що не є підприємцем.

Відповідно до частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 вирішено звернутися до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації (проживання) якого є АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за формою, наведеною в додатку 3 до Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207.

До Господарського суду міста Києва надійшов лист Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з відомостями, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч.6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів; питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 призначено розгляд заяви розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності у судовому засіданні на 04.07.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.07.2022 відкладено розгляд заяви розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності у судовому засіданні на 29.08.2022. Зобов`язано ОСОБА_1 у строк 10 днів з дня отримання ухвали подати суду письмові обгрунтовані пояснення щодо заяви розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінсервіс 2016" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності з доказами направлення пояснень заявнику у порядку, передбаченому ст.ст.165, 178 ГПК України.

У судове засідання, призначене на 29.08.2022, з`явилися представники заявника та ліквідатора. Корнієнко А.Р. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом розглянуто заяву арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про покладення солідарної відповідальності на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» ОСОБА_1 та встановлено наступне.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 27.02.2018 по справі № 910/20267/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» було задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» за договором про відновлювальну кредитну лінію від 19.09.2013 № 1475-13: 6 748,57 грн. заборгованості за тілом кредиту; 10 321 428,26 грн. заборгованості з відсотків; 1 315 132,36 грн. пені; за договором про відновлювальну кредитну лінію від 30.09.2013 № 1477-13: 6 610 432,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 21 802 437,70 грн. заборгованості з відсотків; 3 554 069,18 грн. пені; за договором про відновлювальну кредитну лінію від 30.09.2013 № 1478-13: 80 571,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 4 663 056,30 грн. заборгованості з відсотків; 597 378,94 грн. пені; за договором про відновлювальну кредитну лінію від 29.11.2010 № 1342-10: 8 040,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 839 823,65 грн. заборгованості з відсотків; 108 208,55 грн. пені та 240 000,00 грн. судового збору. Так, загальна сума стягнення склала 50 147 326,51 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014 по справі № 826/9849/14 позовні вимоги виконуючого обов`язки прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві задоволено повністю. Стягнуто з усіх рахунків ТОВ «ФК «Факторинг» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» після зміни найменування) в банківських установах, що будуть виявлені під час виконання судового рішення, до Державного бюджету України суму податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 4 999 880,79 грн.

Так, на думку арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. станом на 27.02.2018 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» підтверджується існування щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав.

ОСОБА_1 жодних заперечень та пояснень стосовно вказаної заяви арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. суду не надав, хоча ухвали суду від 11.05.2022 та від 04.07.2022, якими було зобов`язано ОСОБА_1 надати суду у строк 10 днів з дня їх отримання письмові обгрунтовані пояснення щодо заяви розпорядника майна, отримані останнім 26.05.2022 та 12.07.2022 відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 037 та № 830.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що заява арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ "Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство" законодавець встановлює умови, за яких у боржника виникає обов`язок звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, а саме: боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У разі порушення цих вимог, яке допущене керівником боржника, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

Солідарна відповідальність керівника боржника це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду. Будь-яких інших підстав притягнення до солідарної відповідальності Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено.

При цьому предметом розгляду є саме дослідження можливості покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, а не розгляд заяв кредиторів про покладення солідарної відповідальності з конкретними вимогами до зазначеної особи.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 910/3191/20.

Враховуючи, що підставою для вимоги заявника про солідарну відповідальність керівника боржника стало порушення, прямо визначене частиною шостою статті 34 КУзПБ, а саме недотримання боржником вимоги щодо обов`язку у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності (якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами), то суд щодо порядку доведення заявником, щодо необхідної і достатньої сукупності умов для встановлення судом наведеного порушення як підстави для застосування солідарної відповідальності зазначає про необхідність доведення заявником та встановлення судом двох юридичних фактів:

- порушення визначеного абзацом другим частини шостою статті 34 КУзПБ місячного строку

- та наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності боржника.

Загроза неплатоспроможності як підстава для звернення боржника із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутства не є новелою КУзПБ, а є успадкуванням окремих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

І Закон, і КУзПБ так визначають загрозу неплатоспроможності якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Отже умовами/складовими для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту як загроза неплатоспроможності боржника є одночасна (зокрема протягом місячного періоду, визначеного частиною шостою статті 34 КУзПБ) наявність, в свою чергу, таких юридичних фактів:

- існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

- розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів Боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

При цьому, з огляду на положення частини шостої статті 39 КУзПБ (згідно з якими однією із підстав для відмови господарським судом у відкритті провадження у справі є наявність за вимогами кредитора спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження) для існування загрози неплатоспроможності боржника, за відсутності між ним і кредитором спору про право, цей Закон не вимагає безспірності вимог кредиторів до боржника, тобто не вимагає прийняття судового рішення та/або видачу виконавчого документа щодо вимог кредитора до боржника, які (вимоги) стали підставою для звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Правильність цього висновку підтверджується, якщо звернутись до положень частин другої, третьої та четвертої статті 34 КУзПБ, якими визначені вимоги до документів/доказів, що додаються як до заяви кредитора, так і до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед яких відсутня вимога про додання до відповідної заяви судового рішення та/або видачу виконавчого документа щодо вимог кредитора до боржника.

З викладеного випливає висновок, що обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку для обов`язку боржника звернутись із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності починається з того моменту, коли за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини між кредитором (кредиторами) та боржником (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), одночасно має місце факт настання строку виконання боржником зобов`язань щонайменше перед двома його кредиторами (1) разом із фактом перевищення в той самий момент (звітний період) сумарного розміру цих зобов`язань над розміром всіх активів Боржника (2), які в сукупності і свідчать про ознаки загрози неплатоспроможності боржника.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, а також з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 914/1033/17, від 11.05.2018 у справі № 914/1487/17, від 15.05.2018 у справі № 921/412/17-г/7, від 24.10.2018 у справі № 308/8645/15цс, від 05.12.2018 у справі № 589/2800/15-ц, щодо підстав виникнення зобов`язальних правовідносин, відповідно до яких:

- за своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб; за загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду; рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність;

- за змістом статті 11 Цивільного кодексу України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

При цьому зобов`язання боржника перед кредитором не має містити в своїй суті спору про право між кредитором та боржником.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 по справі № 910/2971/20.

Так, на думку заявника арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку для обов`язку боржника звернутись із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності почалося з 27.02.2018 (дата винесення рішення Господарським судом міста Києва по справі № 910/20267/17 про стягнення з боржника заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»).

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.

Окружним адміністративним судом міста Києва у постанові від 14.08.2014 по справі № 826/9849/14 зазначено, що на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог виконуючий обов`язки прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві надав суду наступні документи: довідку про наявність податкового боргу ТОВ «ФК «Факторинг» станом на 28.03.2014р., розрахунок заборгованості станом на 26.03.2014р.; відомості про наявність у відповідача відкритих рахунків у банківських установах; копії акта документальної перевірки ДПІ від 21.09.2011р. № 139/2201/34532977, та корінця податкового повідомлення-рішення (форми «Р») від 10.10.2011р. за № ; копії корінця податкової вимоги від 27.01.2014р. № 1-22 та рішення про опис майна у податкову заставу від 27.01.2014р. № 2/26-59-22-02 з доказами їх направлення на адресу відповідача та вручення 31 січня 2014 року уповноваженому представнику підприємства; витяги з облікової картки ТОВ «ФК «Факторинг» по податку на прибуток приватних підприємств за 2012 - 2014 роки (остання операція за 31.03.32014р.); постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2012р. і ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2013р. по справі № 2а-14988/11/2670 за позовом ТОВ «ФК «Факторинг» до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення, та ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.06.2013р. № К/800/20511/13 за результатами перегляду в порядку касаційного провадження вказаних судових рішень по справі № 2а-14988/11/2670.

При цьому, Окружним адміністративним судом міста Києва у зазначеній постанові встановлено, що доказів погашення заявленої суми податкового боргу чи звернення до органу державної податкової служби із заявами про розстрочення/відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу до суду не надано. Документальних доказів оскарження зазначеної вище податкової вимоги від 27.01.2014р. № 1-22 в адміністративному або судовому порядку сторони суду не надали. Також відомості про скасування ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.06.2013р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2013р. по справі № 2а-14988/11/2670 до суду не надходили.

Враховуючи обставини, встановлені Окружним адміністративним судом міста Києва у постанові від 14.08.2014 по справі № 826/9849/14, зобов`язання боржника зі сплати податкового боргу у розмірі 4 999 880,79 грн. згідно з податковою вимогою від 27.01.2014 № 1-22 виникло у 2014 році.

Крім того, у рішенні Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 по справі № 910/20267/17 судом були встановлені наступні обставини.

Так, Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Фінсервіс 2016 (далі - Товариство) про стягнення: 11 643 309,19 грн. за договором про відновлювану кредитну лінію від 19.09.2013 № 1475-13 (далі Договір № 1475-13), з яких: 6 748,57 грн. заборгованості з тіла кредиту; 10 321 428,26 грн. заборгованості по відсотках; 1 315 132,36 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках; 31 966 938,88 грн. за договором про відновлювану кредитну лінію від 30.09.2013 № 1477-13 (далі Договір № 1477-13), з яких: 6 610 432,00 грн. заборгованості з тіла кредиту; 21 802 437,70 грн. заборгованості по відсотках; 3 554 069,18 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках; 5 341 006,24 грн. за договором про відновлювану кредитну лінію від 30.09.2013 № 1478-13 (далі Договір № 1478-13), з яких: 80 571 грн. заборгованості з тіла кредиту; 4 663 056,30 грн. заборгованості по відсотках; 597 378,94 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках; 956 072,20 грн. за договором про відновлювану кредитну лінію від 29.11.2010 № 1342-10 (далі Договір № 1342-13), з яких: 8 040 грн. заборгованості з тіла кредиту; 839 823,65 гри. заборгованості по відсотках; 108 208,55 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках, а всього 49 907 326,51 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» зобов`язання за договорами не виконало належним чином та станом на 03.11.2017 заборгованість Товариства перед Банком складає:

за Договором № 1475-13: 6 748,57 грн. заборгованості за тілом кредиту; 10 321 428,26 грн. заборгованості з відсотків;

за Договором № 1477-13: 6 610 432 грн. заборгованості за тілом кредиту; 21 802 437,70 грн. заборгованості з відсотків;

за Договором № 1478-13: 80 571 грн. заборгованості за тілом кредиту; 4 663 056,30 грн. заборгованості з відсотків;

за Договором № 1342-10: 8 040 грн. заборгованості за тілом кредиту; 839 823,65 грн. заборгованості з відсотків.

Банк звертався до Товариства з вимогами погасити заборгованість за договорами (лист від 01.03.2016 № 3-204110/3043; лист від 02.03.2016 № 3-204110/3151; лист від 04.10.2016 № 3-204110/10890).

У свою чергу, Товариство залишило вимоги позивача без належного реагування та відповіді.

Згідно з положеннями вищевказаних Договорів про відновлювальну кредиту лінію, укладених між боржником та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», Банк має право вимагати повернення наданих кредитних коштів та сплати відсотків за весь період користування кредитом до настання строку, визначеного Договором, а Позичальник зобов`язаний повернути отримані кредитні кошти і сплатити усі відсотки протягом 1 робочого дня з момента отримання вимоги Банку у тому числі у випадку порушення Позичальником у період дії даного Договору будь-яких його умов.

З огляду на невиконання боржником умов зазначених Договорів, а також враховуючи встановлені судом обставини щодо звернення Банку із вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» про погашення заборгованості за Договорами, строк виконання зобов`язання боржника перед Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» по сплаті заборгованості за Договорами про відновлювальну кредитну лінію настав ще у 2016 році.

Щодо майнового стану Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016», який існував на момент виникнення у боржника обов`язку виконати зазначені зобов`язання перед кредиторами, суд зазначає наступне.

Розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. проведено аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках боржника та надано суду відповідний звіт від 18.01.2022.

Так, розпорядником майна підготовлено зазначений аналіз на підставі даних з наступних форм звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016», а саме: баланс підприємства (форма № 1) на 31.12.2015, баланс підприємства (форма № 1) на 30.06.2016, звіт про фінансові результати (форма № 2) за 2015 рік, звіт про фінансові результати (форма № 2) за І Півріччя 2016 року, звіти про рух грошових коштів (форма № 3) за 2015 рік, звіт про власний капітал (форма № 4) за 2015 рік, примітки до річної фінансової звітності (форма № 5) за 2015 рік.

Визначаючи ознаки дій з доведення до банкрутства, розпорядник майна арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. у звіті від 18.01.2022 зазначає, що на протязі періоду, що аналізується (01.01.2015 30.06.2016) між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінсервіс 2016» діяли кредитні договори, за якими у подальшому було відкрито провадження у справі про банкрутство товариства.

Зважаючи на те, що активи товариства перевищували короткострокові та довгострокові зобов`язання, та враховуючи, що відповідно до розділу IV Приміток до фінансової звітності довгострокові інвестиції в акції в сумі 9 981 тис. грн. та 35 005 тис. грн. поточних фінансових інвестицій, фінансові інвестиції обліковуються за собівартістю, не є логічним те, що підприємство не розраховувалося із своїми кредиторами.

Відповідно до даних інвентаризації активів товариства знайдено не було.

Дані обставини можуть свідчити про умисне ухилення від розрахунків із кредиторами, умисне викривлення фінансової звітності (в тому числі завищення активів), умисне відчуження активів у період після 30.06.2016.

За таких обставин, розпорядником майна арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. зроблено висновок, що в діях керівника та засновників ТОВ «Фінсервіс 2016» присутні економічні ознаки дій з доведення товариства до банкрутства.

Враховуючи зазначене, з огляду на обставини, викладені у звіті розпорядника майна від 18.01.2022 за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках боржника, боржник у 2016 році був спроможний виконати свої зобов`язання перед кредиторами за рахунок наявних активів.

Відповідно до повідомлення Головного управління статистики у м. Києві від 26.10.2021 № 08-05/3465-21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» востаннє подавало до Головного управління статистики у м. Києві фінансову звітність за перше півріччя 2016 року.

Згідно з повідомленням Головного управління ДПС у м. Києві від 11.06.2021 № 59408/6/26-15-12-01-21 станом на 03.06.2021 до контролюючого органу ТОВ «Фінсервіс 2016» подано останню звітність за І квартал 2016 року, зокрема баланс (Звіт про фінансовий стан) та звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) дата подання 21.06.2016. Відповідно до інформаційного ресурсу ДПС України станом на 03.06.2021, за 2018 2021 роки по ТОВ «Фінсервіс 2016» фінансова звітність та податкова звітність у вищезазначеному ресурсі відсутня.

При цьому, ініціюючим кредитором до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» долучено інформацію про виконавче провадження № 59056979.

Так, судом встановлено, що постановою державного виконавця Кузьменка О.С. від 08.05.2019 було відкрито виконавче провадження № 59056979 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 по справі № 910/20267/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості у загальному розмірі 50 147 326,51 грн.

Постановою державного виконавця Кузьманка О.С. від 10.05.2019 накладено арешт на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» в рамках виконавчого провадження № 59056979.

20.06.2019 державним виконавцем Кузьменком О.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що в результаті вжитих заходів у боржника не виявлено коштів і майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультативними.

Суд зазначає, що з огляду на неподання боржником фінансової звітності з 2017 року, момент виникнення загрози неплатоспроможності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» після 30.06.2016 у другій половині 2016, 2017, 2018 та першій половині 2019 року встановити неможливо.

Тому, суд приходить до обгрунтованого висновку, що щонайменше станом на 20.06.2019 (дата постанови державного виконавця у виконавчому провадженні № 59056979 про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника не виявлено коштів та майна, на яке може бути звернено стягнення) у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» існувала загроза неплатоспроможності, адже у боржника інсували зобов`язання перед податковим органом та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», розмір яких встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 27.02.2018 по справі № 910/20267/17 та постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014 по справі № 826/9849/14, за відсутності грошових коштів та майна, за рахунок яких зазначену заборгованість можливо було погасити.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016», починаючи з 21.07.2016 року, був Корнієнко Андрій Романович.

З огляду на викладене, з моменту набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства 21.10.2019 обчислюється місячний строк, у який керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» Корнієнко А.Р. був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства.

Згідно із пунктом 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, суд задовольняє заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про покладення солідарної відповідальності на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» ОСОБА_1 .

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про покладення солідарної відповідальності на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016» задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс 2016».

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі та ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 08.09.2022

Суддя Д.В. Мандичев