РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2022Справа № 910/20522/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" (вул. Юрія Іллєнка 83-Д, Київ, 04119, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС ТАЙМ" (вул. Пріорська, 21, м. Київ, 04114, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство "Морський торговльний порт "Чорноморськ" (вул. Праці, 6, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, )

про стягнення 93 103,84 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС ТАЙМ» (далі - відповідач) про стягнення 93 103, 84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання банківської гарантії №3245/21-ТГ від 26.02.2021, у зв`язку з чим виникла заборгованість по гарантії у розмірі 85 000, 00 грн, а також обов`язок сплатити на користь гаранту 5 903, 56 грн пені, 1 110, 40 грн інфляційних втрат, 1 090, 27 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/20522/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

19.01.2022 від Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" до відділу діловодства суду надійшли пояснення, у яких третьою особою наведено обставини щодо сплати позивачем банківської гарантії по договору №3245/21-ТГ від 26.02.2021 та надано відповідні докази.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі від 24.12.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Пріорська, 21, м. Київ, 04114, ().

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №924 ухвалу суду від 24.12.2021 відповідач отримав 12.01.2022.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021 між Акціонерним товариством "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" (далі - гарант) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС ТАЙМ" (далі - принципал) укладено договір про надання банківської гарантії №3254/21-ТГ (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого сторони визначають, що гарант надає за заявою принципала банківську гарантію забезпечення у вигляді банківської гарантії забезпечення тендерної пропозиції №3254/21-ТГ (далі - гарантія) на участь у процедурі закупівлі "За кодом ДК 021:2015 - 09130000-9 "Нафта і дистиляти" - Світлі нафтопродукти", згідно Тендерної документації, затвердженої Рішенням Тендерного Комітету ДП "МТП "Чорноморськ" від "29" січня 2021 року, Голова тендерного комітету О.А. Нєзнакомов на користь: Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЧОРНОМОРСЬ" (далі - бенефіціар) з метою участі принципала у процедурі закупівлі UA-2021-01-29-011788-b.

Гарантія видається гарантом у вигляді Банківської гарантії забезпечення тендерної пропозиції №3254/21-ТГ на суму 90 000, 00 грн, яка є невід`ємною частиною цього договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншій особі (п. 1.2. договору).

Строк дії гарантії: до 04 липня 2021 р. включно (п. 1.4. договору).

Відповідно до підпункту 3.4.2. пункту 3.4. договору з підписанням цього договору принципал зобов`язується: протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від гаранта відповідної вимоги відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними):

а) суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією;

б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

в) судові витрати, понесені гарантом за гарантією.

Сторони домовились, що датою отримання принципалом відповідної вимоги гаранта вважається дата передачі гарантом відповідної вимоги до відділення поштового зв`язку для відправлення принципалу на адресу, зазначену в цьому договорі, або дата, зазначена принципалом або уповноваженою ним особою на другому примірнику відповідної вимоги, під час безпосереднього отримання.

Сторони домовились, що ризик неотримання відповідної вимоги несе принципал.

Керуючись ч. 6 ст. 232 ГК України, сторони домовились, що в разі порушення принципалом строків відшкодування гаранту витрат по гарантії, передбачених п. 3.4.2. даного договору, принципал сплачує гаранту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного виконання зобов`язання (п. 4.2. договору).

Сторони встановлюють, що договір набирає чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до дати проведення повного взаєморозрахунку між сторонами за умови відсутності будь-яких вимог гаранта з боку бенефіціара після закінчення строку дії гарантії (п. 6.1. договору).

26.02.2021 уповноваженою особою Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" підписано шляхом накладення кваліфікаційного електронного підпису банківську гарантію №3254/21-ТГ, згідно якої гарант приймає на себе зобов`язання у наданні безвідкличної та безумовної банківської гарантії на суму 90 000, 00 грн.

Гарант зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання письмової вимоги від бенефіціара сплатити бенефіціару гарантійну суму, якщо принципал відмовляється виконувати свої зобов`язання, які передбачаються його тендерною пропозицією, а саме:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними;

- непідписання договору про закупівлю учасником, який став переможцем тендеру;

- ненадання переможцем процедури закупівлі у строк, визначений частиною шостою статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі", документів, що підтверджують відсутність підстав, установлених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі";

- ненадання переможцем переможцем процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, якщо надання такого забезпечення передбачено ТД.

Письмова вимога бенефіціара про сплату повинна бути підписана уповноваженою особою та надіслана гаранту.

06.05.2021 на адресу Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" від Державного підприємства "Морський торговльний порт "Чорноморськ" надійшла вимога за вих. №766/06-23 від 30.04.3032 по банківській гарантії №3254/21-ТГ від 26.02.2021, у якій зазначено, що переможцем процедури закупівлі UA-2021-01-29-011788-b було визначено ТОВ "ЮНІВЕРС ТАЙМ", однак станом на 06.04.2021 від ТОВ "ЮНІВЕРС ТАЙМ" підписаний договір про закупівлю на адресу бенефіціара не надходив, а тому останній вимагає протягом 5 банківських днів з моменту отримання зазначеної вимоги перерахувати гарантійну суму в розмірі 90 000, 00 грн.

В свою чергу, Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" 06.05.2021 звернулося до відповідача з повідомленням - вимогою за вих. №03-9/03/3551 про отримання письмової вимоги по банківській гарантії, у якій вимагало відшкодування гарантії у розмірі 90 000, 00 грн.

14.06.2021 Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" сплатило на користь Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" 90 000, 00 грн в якості оплати з за вимогою по гарантії №3254/21-ТГ від 26.02.2021, що підтверджується платіжним дорученням №1143768.

16.06.2021 позивач направив на адресу відповідача вимогу №05-1/01/4513 від 15.06.2021 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по банківській гарантії №3254/21-ТГ від 26.02.2021 на виконання договору про надання банківської гарантії, у якій повторно просило на виконання п. 3.4.1. договору відшкодувати фактично сплачену гарантію.

Вказана вимога була отримана відповідачем 18.06.2021, що підтверджується трекінгом поштового відправлення №248.

12.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС ТАЙМ" перерахувало на користь Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" 5000, 00 грн в якості часткового відшкодування гарантії №3254/21-ТГ, що підтверджується меморіальним ордером №1014537.

Позаяк відповідач, свої зобов`язання з відшкодування гарантії у повному обсязі не здійснив, утворилась заборгованість у розмірі 85 000, 00 грн, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором гарантії, який підпадає під правове регулювання норм § 4 глави 49 Цивільного кодексу України та глави 22 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України).

З наведеного вбачається, що способи забезпечення виконання зобов`язання покликані охороняти інтереси менш захищеної сторони за договором - кредитора шляхом покладення додаткового зобов`язального обтяження на боржника та/або на третю особу. Тобто, у разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом із боржником і треті особи, зокрема, при гарантії.

Статтею 560 Цивільного кодексу України визначено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України передбачено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (частина 2 статті 200 Господарського кодексу України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (частина 3 статті 200 Господарського кодексу України).

Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфіціаром. Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Згідно із статтею 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004.

Так, у підпункті 9 пункту 3 розділу I вищевказаного Положення визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

За змістом положень статей 561, 566 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, позивачем (гарант за договором) видано банківську гарантію №3254/21-ТГ від 26.02.2021, згідно з умовами якої гарант безвідклично та безумовно зобов`язується виплатити бенефіціару - Державному підприємству "Морський торговльний порт "Чорноморськ" протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги від бенефіціара сплатити гарантійну суму у розмірі 90 000, 00 грн.

Частинами 1, 2 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі.

Як встановлено судом, 06.05.2021 Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулось до позивача з вимогою №766/06-23 від 30.04.3032 про сплату гарантійної суми, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині своєчасного укладення договору про закупівлю.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання за банківською гарантією №3254/21-ТГ від 26.02.2021, позивач на виконання вимоги бенефіціара здійснив виплату гарантійної суми у встановленому порядку та розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №1143768 від 14.06.2021.

Відповідно до частини 1 статті 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Аналогічне право передбачено умовами підпункту 3.4.2. пункту 3.4. договору, за змістом якого принципал зобов`язується: протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від гаранта відповідної вимоги відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними): а) суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією; б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів; в) судові витрати, понесені гарантом за гарантією.

Судом встановлено, що 16.06.2021 Акціонерне товариство "Банк Інвестицій та Заощаджень" звернулося до відповідача (як принципала) з регресною вимогою №05-1/01/4513 від 15.06.2021 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по банківській гарантії №3254/21-ТГ від 26.02.2021.

Проте відповідач, у добровільному порядку відшкодував лише частину суми у розмірі 5000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №1014537, у зв`язку з чим в нього наявний обов`язок сплатити позивачу залишок сплаченої бенефіціару гарантії в сумі 85 000,00 грн.

Втім, як зазначає позивач і не спростовано під час розгляду справи, відповідач свого обов`язку в повному обсязі не здійснив.

Тоді як, відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відтак, зважаючи на те, що розмір заборгованості відповідача (як принципала) з виплати позивачу (як гаранту) фактично сплаченої останнім бенефіціару гарантійної суми у розмірі 90 000,00 грн відповідає фактичним обставинам справи, і на момент прийняття рішення доказів погашення у повному обсязі цієї заборгованості чи доказів на її спростування відповідач суду не надав, вимога позивача про стягнення з відповідача гарантії у сумі 85 000,00 грн є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Пунктом 4.2 договору сторони передбачили, що в разі порушення принципалом строків відшкодування гаранту витрат по гарантії, передбачених п. 3.4.2. даного договору, принципал сплачує гаранту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного виконання зобов`язання.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення відшкодування фактично сплаченої банківської гарантії, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та 4.2 договору, позивачем нараховано пеню у розмірі 5 903, 56 грн у період з 21.06.2021 по 20.11.2021.

Окрім цього, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано 3% річних в сумі 1090, 27 грн у період з 21.06.2021 по 20.11.2021 та інфляційні втрати у розмірі 1110, 40 грн у період з січень - вересень 2021 року.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №910/12604/18 від 01.10.2019 та у постанові Верховного Суду України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за вказаний період, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в повному обсязі та свідчили про відсутність у нього обов`язку відшкодувати позивачу сплачену ним на користь бенефіціара банківську гарантію, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС ТАЙМ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС ТАЙМ" (вул. Пріорська, 21, м. Київ, 04114, ) на користь Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" (вул. Юрія Іллєнка 83-Д, Київ, 04119, ) заборгованість у розмірі 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн 00 коп., пеню у розмірі 5 903 (п`ять тисяч дев`ятсот три) грн 56 коп, 3% річних у розмірі 1090 (одна тисяча дев`яносто) грн 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 110 (одна тисяча сто десять) грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці падписання повного тексту рішення здійнсюється після виходу судді з відпустки.

Повний текст рішення складено та підписано 05.09.2022

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА