ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"31" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/974/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Овчар А.С.

розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро за вх. ГСОО № 2-695/22 від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення у справі №916/974/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (вул. Промислова, буд. 20, м. Обухів, Київська обл., 08702)

до відповідачів: 1) Фізичної особи-підприємця Горошко Інни Миколаївни ( АДРЕСА_1 ) 2) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 485417,14 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.08.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро було задоволено частково; стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця Горошко Інни Миколаївни та фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро борг в сумі 101912,64 грн, інфляційні втрати в сумі 42042,50 грн, пеню в сумі 16810,81 грн, штраф в сумі 14788,80 грн, відсотки річних в сумі 17917,07 грн; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Горошко Інни Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро судовий збір в сумі 3606,96 грн; стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро судовий збір в сумі 3606,96 грн.

Враховуючи заявлене позивачем клопотання про подання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, питання щодо розподілу судових витрат в цій частині судом у судовому рішенні не вирішувалось.

22.08.2022 до господарського суду від позивача надійшла заява, в якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення у цій справі про солідарне стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 48149,72 грн. Вказана сума позивачем розрахована пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з суми фактично понесених витрат в розмірі 48596,81 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2022 судом було прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро до розгляду; призначено судове засідання для розгляду заяви на 31 серпня 2022 о 14:00; запропоновано відповідачам подати суду пояснення щодо заяви позивача з обґрунтуванням співмірності/ не співмірності заявлених останнім до розподілу витрат.

Представник позивача у судове засідання 31.08.2022 не з`явився, водночас звернувся до суду із заявою про розгляд заяви за його відсутністю. Відповідачі у судове засідання також не з`явились, будь-яких пояснень щодо заяви позивача суду не подали, при цьому про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро за вх. ГСОО № 2-695/22 від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення у справі №916/974/22, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зважаючи на наведені вище положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (аналогічні висновки викладені у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ч.ч.7, 9 ст.129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна за змістом позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 19.01.2022 у справі №910/1344/19).

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

Отже, випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.06.2022 у справі №873/108/20, від 31.08.2022 у справі № 912/2171/18.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписів статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги тощо.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зазначила, що в рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Так, у позовній заяві позивач на виконання ст.124 ГПК України повідомив суду, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи становить 99853,11 грн.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.69-70, т.1), 04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (замовник) та адвокатом Бохан Сергієм Олександровичем (адвокат) був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №13 (далі договір), згідно з п.1.1. якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати позивачу правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язався оплатити замовлення у порядку та на строки обумовлені сторонами. Пунктом 1.2. договору визначений перелік послуг, що надаються адвокатом.

За умовами п.п.2.1., 2.1. договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Цей договір може бути розірваний згідно вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2. договору за правову допомогу, передбачену в п.1.2. договору, замовник сплачує адвокату винагороду у розмірі, визначеному додатками до цього договору. В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором.

Згідно з п.п.4.1., 4.1. договору умови та порядок розрахунків з адвокатом за надання правової допомоги визначаються сторонами в додатках до цього договору. За домовленістю сторін оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати чи авансу.

20.05.2022 між позивачем та адвокатом був підписаний додаток №33 до договору (а.с.71, т.1; далі додаток до договору), в якому останні погодили розмір та порядок оплати праці адвоката при представництві інтересів позивача у вирішенні спору щодо спірних правовідносин сторін цієї справи.

У п.2 додатку визначена наступна вартість послуг адвоката:

1) зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, по якій надається професійна правнича допомога у спірних правовідносинах: одиниця виміру година; ставка 1240,50 грн;

2) підготовка позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту позовної заяви): одиниця виміру документ; ставка 25000,00 грн;

3) складання розрахунку позовних вимог: одиниця виміру документ; ставка 5000,00 грн;

4) складання розрахунку основного боргу та відсотків за ТК: одиниця виміру документ; ставка 3000,00 грн;

5) складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат: одиниця виміру документ; ставка 2000,00 грн;

6) збір та підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви): одиниця виміру година; ставка 1240,50 грн;

7) підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу: одиниця виміру година; ставка 1240,50 грн;

8) участь у судовому розгляді справи - підготовка відповіді на відзив (правовий аналіз відзиву на позовну заяву, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту відповіді на відзив): одиниця виміру судовий розгляд перша інстанція; ставка 20000,00 грн;

9) складання заяв, клопотань і заперечень з процесуальних питань: одиниця виміру документ; ставка 3000,00 грн;

10) участь у судових засіданнях: одиниця виміру засідання; ставка 3000,00 грн;

11) оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта: одиниця виміру % від стягненої суми; ставка 5,00%.

У п.4 додатку між позивачем та адвокатом погоджений наступний порядок оплати вартості послуг: оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: 100 % вартості послуги сплачується замовником адвокату протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції; замовник також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз тощо), а також компенсує витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги (пов`язані зі здійсненням поїздки до місцезнаходження суду, винаймання житла, харчування та ін.). Дані витрати сплачуються замовником адвокату протягом 3-х банківських днів з дня виставлення адвокатом рахунку на сплату вказаних витрат.

Відповідно до п. 8 додатку визначений такий порядок приймання-передачі наданої правової допомоги: правова допомога вважаються наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами; адвокат надає замовнику акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір вартості послуг, які підлягають сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму вартості послуг (якщо такі мали місце).

За результатом розгляду справи у суді першої інстанції адвокатом був складений детальний опис робіт (наданих послуг) по договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.01.2021 №13 (а.с.143, т.1), згідно з яким адвокатом був виконаний наступний перелік послуг з визначенням їх вартості:

1) зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, по якій надається професійна правнича допомога у спірних правовідносинах: вартість наданих послуг 1240,50 грн, виходячи з витраченого адвокатом часу у кількості 1 години;

2) підготовка позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту позовної заяви з розрахунками позовних вимог: додатки 1 - 3 до позовної заяви): вартість наданих послуг 25000,00 грн за складений документ;

3) збір та підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви): 3101,25 грн, виходячи з витраченого адвокатом часу у кількості 2,5 години;

4) підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу: 1240,50 грн, виходячи з витраченого адвокатом часу у кількості 1 години;

5) складання заяв, клопотань і заперечень з процесуальних питань: 3000,00 грн за складений документ (заяву про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції);

6) участь у двох судових засіданнях 6000,00 грн;

7) оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта: 9014,56 грн, як 5% від суд стягненої суми судом.

Всього адвокатом були надані послуги на суму 48596,81 грн.

Як пояснив позивач у поданій до суду заяві, сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48596,81 грн є значно меншою від суми витрат, заявленої у попередньому (орієнтовному) розрахунку, у зв`язку з тим, що відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву, а тому позивач не подав відповіді на відзив, відповідно, не поніс витрати в цій частині. Крім цього, при здійснені остаточного розрахунку адвокатом було враховано понесення витрат щодо участі останнього лише у двох судових засіданнях та враховано вартість послуг з підготовки лише одного клопотання з процесуальних питань.

Вищевказані послуги на суму 48596,81 грн були прийняті позивачем без зауважень, про що між адвокатом та позивачем був складений відповідний акт здачі-приймання виконаних правових послуг від 16.08.2022 №68 (а.с.144, т.1).

Проаналізувавши зміст вищевказаних доказів, наданих позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, суд, керуючись вищенаведеними нормами ст. 129 ГПК України, практикою ЄСПЛ та висновками ВПВС, вважає, що надані адвокатом послуги не відповідають критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Так, суд враховує, що відносини між сторонами виникли з поставки товару за одним договором, забезпеченим порукою, спірна поставка відбулась за трьома накладними, а отже не становить значної складності. Крім цього, суд враховує, що ціна позову складає 485417,14 грн., а заявлені витрати при такій категорії спору становлять 48596,81 грн, тобто трохи більше 10% ціни позову. З матеріалів позовної заяви не вбачається, що дана справа має значне значення для позивача, а результат її вирішення міг вплинути на репутацію позивача. Крім цього, суд зазначає, що відповідачі не заперечували проти обставин справи, а справа була розглянута судом за наявними матеріалами. В той же час, як вбачається з додатку № 33 до договору та акту № 68, фінансовий стан позивача дозволяє замовити і оплатити адвокату, крім вартості послуг, також 5% гонорару успіху.

За цих підстав, суд, з урахуванням конкретних обставин даної справи та керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, вважає необхідним обмежити розмір витрат на правничу допомогу розміром 31000,00 грн та покласти на відповідачів витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 30713,30 грн.

При цьому суд зазначає, що у п.п. 4.1., 4.3. постанови від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Водночас, у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Також, суд зауважує, що зменшення судом за власною ініціативою при вирішення спору по суті розміру штрафних санкцій та відсотків річних на розмір стягнутих з відповідачів витрат позивача на правничу допомогу не вплинуло, між цим судом було враховано часткову невірність здійсненого позивачем розрахунку сум інфляційних втрат та відсотків річних.

Отже, з кожного з відповідачів слід стягнути 15356,65 грн витрат позивача на правничу допомогу, а в решті заявлених витрат останньому відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Горошко Інни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (вул. Промислова, буд. 20, м. Обухів, Київська обл., 08702, ) витрати на правничу допомогу в сумі 15356 /п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят шість/грн 65 коп.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (вул. Промислова, буд. 20, м. Обухів, Київська обл., 08702, ) витрати на правничу допомогу в сумі 15356 /п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят шість/грн 65 коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 05.09.2022.

Суддя Д.О. Бездоля