УХВАЛА

07 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 905/1793/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників сторін відповідно протоколу судового засідання від 07.09.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства "Лиманське лісове господарство"

про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

у справі

за позовом Керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, м. Слов`янськ, Донецька область, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м. Костянтинівка, Донецька область,

до Державного підприємства "Лиманське лісове господарство", м. Лиман, Донецька область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний природний парк "Святі гори", Святогірськ, Донецька область,

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконної рубки дерев на території об`єкту природно-заповідного фонду без одержання лімітів та наявності дозволу в сумі 11 459 480,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Державного підприємства "Лиманське лісове господарство", в якому просить стягнути з ДП "Лиманське лісове господарство" шкоду, завдану незаконною порубкою дерев на території об`єкту природно-заповідного фонду без одержання лімітів та наявності дозволу на території Лиманської міської ради Донецької області, Краснолиманського та Ямпільского лісництва ДП "Лиманське лісове господарство" у розмірі 11 459 480 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.12.2019 у справі №905/1793/19 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 у справі №905/1793/19 рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.10.2020 касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 та рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2019 у справі №905/1793/19 скасовано. Справу №905/1793/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Донецької області від 24.06.2021 у справі №905/1793/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2022, позовні вимоги залишено без задоволення.

Заступник керівника Донецької обласної прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду зі скаргою на Рішення господарського суду донецької області від 24.06.2021 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 у справі №905/1793/19, просив оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Постановою Верховного Суду від 10.08.2022 касаційну скаргу Заступника керівника Донецької обласної прокуратури залишено без задоволення; рішення господарського суду Донецької області від 24.06.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 у справі №905/179319 залишено без змін.

До Верховного Суду 24.08.2022 від представника Державного підприємства "Лиманське лісове господарство" надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з проханням: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань позивача - Державної екологічної інспекції у Донецькій області (вул. Театральна (Петровського), буд. 18А, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114, ), на користь Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» (вул. К. Гасієва, буд. 1- А, м. Лиман, Донецька область, 84404, ) витрати на професійну правову допомогу в ході розгляду справи у касаційній інстанції в розмірі 65 000,00 грн та витрати на податки та збори у розмірі 26 975, 00 грн.;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань позивача - Державної екологічної інспекції у Донецькій області (вул. Театральна (Петровського), буд. 18А, мі. Костянтинівка, Донецька область, 85114, ), на користь Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» (вул. К. Гасієва, буд. 1- А, м. Лиман, Донецька область, 84404, ) витрати на професійну правову допомогу в ході розгляду справи у суді першої інстанції, а саме: витрат на отримання науково-правового висновку спеціалістів Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого у розмірі 15 000 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 29.08.2022 призначено розгляд заяви Державного підприємства "Лиманське лісове господарство" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №905/179319 на 07 вересня 2022 року о 12:00 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, дослідивши наведені у заяві доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновків про відсутність підстав для задоволення заяви представника Державного підприємства "Лиманське лісове господарство" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У частині 2 статті 126 ГПК установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК).

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК).

Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом поданої представником Державного підприємства "Лиманське лісове господарство" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заяви, останній фактично просить Верховний Суд прийняти додаткове рішення та відшкодувати витрати на професійну правову допомогу в ході розгляду справи у касаційній інстанції в розмірі 65 000,00 грн та витрати на податки та збори у розмірі 26 975, 00 грн за результатами розгляду у 2020 році (постанова Верховного Суду від 28.10.2020 року, якою оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій було скасовано, а справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду).

Крім того, заявник просить Верховний Суд прийняти відповідне рішення щодо відшкодування витрат на професійну правову допомогу в ході розгляду справи у суді першої інстанції, а саме: витрат на отримання науково-правового висновку спеціалістів Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого у розмірі 15 000 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 грн.

Зважаючи на наведені законодавчі положення та зміст прохальної частини заяви, у задоволенні останньої слід відмовити з огляду на те, що Верховний Суд під час винесення постанови 10.08.2022 не приймав свого рішення, а залишив в силі рішення попередніх судових інстанцій, тож законодавчі підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат, пов`язаних з правничою допомогою в ході розгляду справи у суді касаційної інстанції (постанова Верховного Суду від 28.10.2020 у цій справі ) та у суді першої інстанції, у цьому випадку відсутні.

Водночас, вимог щодо відшкодування витрат на професійну правову допомогу в ході розгляду справи у касаційній інстанції в результаті якої було винесено постанову Верховним Судом від 10.08.2022 у цій справі заява Державного підприємства "Лиманське лісове господарство" не містить.

З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства "Лиманське лісове господарство", поданої в порядку пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК суд, про прийняття додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 24.08.2022 вх. №4091/2022.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 244, 314, 317 ГПК України, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Лиманське лісове господарство" про прийняття додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 24.08.2022 вх. №4091/2022.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

Н.Г. Ткаченко