ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3818/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чернюк С.В.,

розглянувши справу № 916/3818/21

за позовом керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області (66302, Одеська обл., місто Подільськ, проспект Шевченка, 10)

в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок 1; ) в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65107, Одеська обл., місто Одеса, вул. Канатна, будинок 83; код ЄДРПОУ ВП 20990849)

до відповідача: ОСОБА_1 (66373, Одеська обл., Подільський район, с. Мардарівка; РНОКПП НОМЕР_1 );

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фермерського господарства "Жар Микола Григорович" (66373, Одеська обл., Подільський район, с. Мардарівка; )

про звернення стягнення на предмет застави;

представники сторін:

від прокуратури Кривельова Т.М.,

від позивача Афанасьєв М.Г.,

від відповідача не з`явився,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом, поданим в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позову посилається на невиконання Фермерським господарством "Жар Микола Григорович" рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2016 по справі №916/3569/15, яким стягнуто з Фермерського господарства „Жар Микола Григорович на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств суму заборгованості за Договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 06.10.2009 № 13 у розмірі 100 000,00 грн.

Вказує, що з метою забезпечення виконання зобов`язань, передбачених Договором №13 від 06.10.2009, між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (заставодержатель), ОСОБА_1 (заставодавець) та Фермерським господарством "Жар Микола Григорович" (боржник) укладено Договір застави транспортного засобу від 26.01.2010, зареєстрований у реєстрі за номером 182.

Враховуючи невиконання Фермерським господарством "Жар Микола Григорович" зобов`язань по Договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №13 від 06.10.2009 та рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2016 по справі №916/3569/15, Керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області звернувся до суду з даним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості Фермерського господарства «Жар Микола Григорович» перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств за договором № 13 від 06.10.2009 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству у сумі 100 000,00 грн звернути стягнення на майно сільськогосподарську техніку шляхом її реалізації на прилюдних торгах в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а саме:

- трактор гусеничний марки ДТ - 75, 1999 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 15.03.2006 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 , виданого Котовською ІДТН 15.03.2006 року;

- культиватор суцільної обробки ґрунту КПС-4, 1998 року випуску, заводський номер НОМЕР_6 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 17.09.2007 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_7 , виданого Котовською ІДТН 17.09.2007 року;

- сівалка зернова марки СЗ-3,6, 1988 року випуску, заводський номер НОМЕР_8 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 17.09.2007 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_9 , виданого Котовською ІДТН 17.09.2007 року;

- причіп тракторний марки 2-ПТС-4, 1986 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_10 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 26.02.2003 року та належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_11 , виданого Котовською ІДТН 26.02.2003 року.

Ухвалою від 20.12.2021 прийнято позовну заяву (вх. №3938/21 від 13.12.2021) керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3818/21, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19.01.2022, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив, надіславши його іншим учасникам справи одночасно з наданням відзиву до суду. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фермерське господарство "Жар Микола Григорович", якому запропоновано надати пояснення по суті спору.

Судове засідання, яке було призначено на 19.01.2022, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Волкова Р.В. на лікарняному.

Ухвалою від 02.02.2022 повідомлено сторін про те, що підготовче судове засідання призначено на 14.02.2022.

Протокольною ухвалою від 14.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 02.03.2022.

Рішенням зборів суддів від 24.02.2022 з метою забезпечення безпеки працівників Господарського суду Одеської області та відвідувачів, зокрема, рекомендовано з 24 лютого 2022 року, як тимчасовий захід, зняти з розгляду призначені справи, окрім невідкладних; продовжити роботу Господарського суду Одеської області у відповідності до ст.ст.10, 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

У зв`язку з викладеним, підготовче судове засідання, яке було призначено на 02.03.2022, не відбулося.

Ухвалою від 17.05.2022 повідомлено сторін про те, що підготовче судове засідання призначено на 22.06.2022.

22.06.2022р. з 11 год. 44 хв. до 12 год. 13 хв. у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги, всі працівники суду та учасники процесу перебували в укритті цивільного захисту адміністративної будівлі та судове засідання не відбулося.

Ухвалою від 22.06.2022 повідомлено учасників справи про те, що підготовче судове засідання відбудеться 18.07.2022.

Протокольною ухвалою від 18.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08.08.2022.

08.08.2022 розгляд справи відкладено на 29.08.2022.

29.08.2022 від прокуратури надійшов лист (вх. № 17689/22), в якому повідомлено про те, що рішення у справі № 916/3569/15, яким стягнуто з ФГ «Жар Микола Григорович» на користь Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств заборгованість у розмірі 100 000,00 грн, залишається невиконаним.

29.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, правом на подачу пояснень не скористалась, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Щодо підстав представництва прокуратурою інтересів Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств у даній справі.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою, прокурор мав на меті відновити та захистити порушені інтереси держави, які полягають у неухильному дотриманні принципу законності при використанні та поверненні коштів державного бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У відповідності до ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В силу ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійснені загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності, та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Так, згідно пункту 1 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, прокурори та їх заступники подають позовні заяви саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Як вбачається з пункту 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, кредитування бюджету - операції з надання коштів з бюджету на умовах повернення, платності та строковості, внаслідок чого виникають зобов`язання перед бюджетом (надання кредитів з бюджету), та операції з повернення таких коштів до бюджету (повернення кредитів до бюджету). Для цілей цього Кодексу до кредитів з бюджету також належать бюджетні позички та фінансова допомога з бюджету на поворотній основі.

Частиною 1 статті 50 Бюджетного кодексу України передбачено, що у разі надання кредитів з бюджету у позичальників виникає заборгованість перед бюджетом. Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості не поширюється.

Органом, уповноваженим здійснювати функції у спірних правовідносинах, є Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 83 від 27.06.1991 з метою забезпечення реалізації державної політики підтримки селянських (фермерських) господарств та створення фінансових умов для становлення та розвитку приватного фермерського сектору економіки в Україні утворено Український Фонд підтримки селянських (фермерських) господарств. Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 478 Український державний фонд підтримки селянських (фермерських) господарств перейменовано в Український державний фонд підтримки фермерських господарств.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про фермерське господарство» Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка виконує функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств, діє на основі Статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

З даним позовом Подільська окружна прокуратура звертається з огляду на те, що уповноваженим органом упродовж тривалого часу не приймаються належні заходи до стягнення з ФГ «Жар Микола Григорович» заборгованості у сумі 100 000 грн.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи листування між прокуратурою та Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (Т. 1, а.с. 25-30), Укрдержфондом не здійснювалися та не заплановані заходи, спрямовані на захист інтересів держави шляхом звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на заставне майно (договір застави від 26.01.2010).

Про підготовку даного позову Український державний фонд підтримки фермерських господарств, Одеське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств попередньо повідомлені відповідно до п. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокуратури та позивача, суд встановив наступне.

06.10.2009 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств в особі директора Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством «Жар Микола Григорович» (далі ФГ «Жар Микола Григорович») укладено Договір № 13 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству, відповідно до умов якого Одеське відділення Укрдержфонду зобов`язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ФГ «Жар Микола Григорович» в сумі 100 000 грн., а фермерське господарство зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним договором строк.

Згідно з п. 3.2.1 Договору фінансова підтримка надається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу зазначеної в договорі суми фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківській установі.

Відповідно до п. 3.4.2 Договору фермерське господарство зобов`язане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Одеському відділенню Укрдержфонду згідно з встановленим графіком: до 01.10.2014р. - у сумі 100 000 грн.

Платіжним дорученням від 19.10.2009 за № 14 Одеське відділення Укрдержфонду перерахувало на рахунок ФГ «Жар Микола Григорович» 100 000 грн. фінансової підтримки.

У відповідності до вимог частини 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

У провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/3569/15 за позовом виконуючого обов`язки Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до Фермерського господарства „Жар Микола Григорович про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 06.10.2009 № 13 у розмірі 100 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.09.2015 позов у справі № 916/3569/15 задоволено: стягнуто з Фермерського господарства „Жар Микола Григорович на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств суму заборгованості за Договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 06.10.2009 № 13 у розмірі 100000,00 грн., яка підлягає перерахуванню у державний бюджет на р/р 0008, банк ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, , отримувач УДКСУ у м. Одеса, Одеської області; стягнуто з Фермерського господарства „Жар Микола Григорович в дохід Державного бюджету України (УК у м. Одесі/Приморський район, код 38016923, р/р № 3008, МФО 828011, КБК 22030001, або на інші рахунки) суму судового збору у розмірі 2 000,00 грн.

У позовній заяві прокуратурою було зазначено, що при вивченні стану виконання рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/3569/15 встановлено факт невиконання вказаного рішення та вказано, що відповідно до інформації Подільського ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.12.2021 № 47486, наказ Господарського суду Одеської області по справі № 916/3569/15 щодо стягнення з ФГ «Жар Микола Григорович» заборгованості перебуває на примусовому виконанні у вказаному відділі. Державним виконавцем при проведенні виконавчих дій нерухомого майна, рухомого майна та коштів боржника, на які можливо звернути стягнення, не виявлено.

26.01.2010 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець), який є майновим поручителем Фермерського господарства «Жар Микола Григорович» (боржник), було укладено Договір застави транспортного засобу, згідно з п. 1 якого за даним Договором забезпечується виконання боржником зобов`язань перед заставодержателем, що випливають з укладеного між ними Договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 13 від 06.10.2009, а також будь-яких додаткових угод до нього, згідно якого боржник отримав фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі для провадження виробничої діяльності в сумі 100 000,00 грн терміном повернення до 01.10.2014.

Згідно з п. 2 Договору застави для своєчасного виконання зобов`язань за Договором про надання фінансової підтримки (допомоги) заставодавець заставив заставодержателю належний йому на праві власності:

а) трактор гусеничний марки ДТ - 75, 1999 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 15.03.2006 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 , виданого Котовською ІДТН 15.03.2006 року;

б) культиватор суцільної обробки ґрунту КПС-4, 1998 року випуску, заводський номер НОМЕР_6 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 17.09.2007 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_7 , виданого Котовською ІДТН 17.09.2007 року;

в) сівалка зернова марки СЗ-3,6, 1988 року випуску, заводський номер НОМЕР_8 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 17.09.2007 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_9 , виданого Котовською ІДТН 17.09.2007 року;

г) причіп тракторний марки 2-ПТС-4, 1986 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_10 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 26.02.2003 року та належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_11 , виданого Котовською ІДТН 26.02.2003 року,

(в подальшому предмет застави). У разі проведення в предметі застави будь-якого ремонту, придбання та/або заміни запасних частин, обладнання протягом дії цього договору, всі ці об`єкти включаються до предмета застави.

Відповідно до п. 3 Договору застави заставна вартість предмета застави сторонами визначається: п. а) в 76942,00 грн; п. б) в 10080,00 грн; п. в) в 151002,00 грн; п. г) в 8000,00 грн.

Зазначена у цьому пункті сума відображає вартість предмета застави на момент укладання цього договору і не може бути розцінена як обмеження розміру відповідальності заставодавця. Сторони дійшли згоди, що заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в обсязі, передбаченому цим договором та визначеному на момент звернення стягнення, за рахунок всієї суми, що буде виручена від розпорядження предметом застави (в тому числі, але не обмежуючись цим, реалізації та/або прийняття у власність предмета заставив порядку, передбаченому чинним законодавством України).

Пунктом 4 Договору застави сторони узгодили, що предмет застави залишаться у володінні заставодавця, який має право користуватись предметом застави відповідно до його призначення та повинен прийняти усі заходи для його збереження. Предмет застави не може бути відчужений без письмової згоди заставодержателя.

Як передбачено п. 16 Договору застави, у випадку несплати Заставодавцем у встановлений строк заборгованості за Договором Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в порядку, передбаченому чинним законодавством України або цим договором.

Згідно інформації наданої ТУ Держспоживслужби в Одеській області від 05.11.2021 за № 9183/08/24 трактор марки ДТ - 75, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , культиватор суцільної обробки грунту КПС-4, 1998 року випуску, сівалка зернова марки С3-3,6, 1988 року випуску, причіп тракторний марки 2-ПТС-4, 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_10 належать на праві приватної власності Ткачуку Олегу Васильовичу, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (тут і надалі згідно з редакцією, чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такі способи звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах та інші.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими з ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 572 ЦК України (чинної станом на час виникнення спірних правовідносин) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За ст. 589 ЦК України (чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст. 590 ЦК України (чинної станом на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» (тут і надалі згідно з редакцією, чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

За рахунок заставленого майна, згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

З огляду на викладене, враховуючи невиконання ФГ «Жар Микола Григорович» умов Договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 06.10.2009 № 13 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2015 у справі № 916/3569/15, суд вбачає наявність підстав для звернення стягнення на заставне майно відповідно до Договору застави від 26.01.2010, яке належить відповідачу ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 53, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області (66302, Одеська обл., місто Подільськ, проспект Шевченка, 10) в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок 1; ) в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65107, Одеська обл., місто Одеса, вул. Канатна, будинок 83; код ЄДРПОУ ВП 20990849) до ОСОБА_1 (66373, Одеська обл., Подільський район, с. Мардарівка; РНОКПП НОМЕР_1 ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фермерського господарства "Жар Микола Григорович" (66373, Одеська обл., Подільський район, с. Мардарівка; ), про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

2. В рахунок погашення заборгованості Фермерського господарства «Жар Микола Григорович» (66373, Одеська обл., Подільський район, с. Мардарівка; ) перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65107, Одеська обл., місто Одеса, вул. Канатна, будинок 83; код ЄДРПОУ ВП 20990849) за договором № 13 від 06.10.2009 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству у сумі 100 000,00 грн звернути стягнення на майно сільськогосподарську техніку:

- трактор гусеничний марки ДТ - 75, 1999 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 15.03.2006 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 , виданого Котовською ІДТН 15.03.2006 року;

- культиватор суцільної обробки ґрунту КПС-4, 1998 року випуску, заводський номер НОМЕР_6 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 17.09.2007 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_7 , виданого Котовською ІДТН 17.09.2007 року;

- сівалка зернова марки СЗ-3,6, 1988 року випуску, заводський номер НОМЕР_8 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 17.09.2007 року та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_9 , виданого Котовською ІДТН 17.09.2007 року;

- причіп тракторний марки 2-ПТС-4, 1986 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_10 , зареєстрований в Котовській ІДТН Одеської області 26.02.2003 року та належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_11 , виданого Котовською ІДТН 26.02.2003 року,

шляхом її реалізації на прилюдних торгах в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

3. Стягнути з ОСОБА_1 (66373, Одеська обл., Подільський район, с. Мардарівка; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3690,36 грн за наступними реквізитами: Одеська обласна прокуратура, 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3; ; р/р UA0000564 в ДКЧУ м. Київ.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 29 серпня 2022 р. Повний текст рішення складено та підписано 08 вересня 2022 р.

Суддя Р.В. Волков