ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. Справа№ 910/21571/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників

від позивача: : Мартиненко О.В.

від відповідача-1: не з`явились

від відповідача-2: Чепурний О.А., Василега А.П.

від третьої особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022

у справі №910/21571/21 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА

ЗАОЩАДЖЕНЬ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю

"ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС"

2) Чепурного Олександра Анатолійовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача

Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України

про стягнення 308 229,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (далі - АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ") звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" (далі - ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС") та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 308 229,46 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмір 4 623,45 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем, на підставі Договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" умов Договору підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019 на виконання додаткових робіт по зазначеному договору, було сплачено на користь Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України суму Банківської гарантії забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 у розмірі 308 229,46 грн. Однак, ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" та ОСОБА_1 , як поручитель, ухиляються від відшкодування суми гарантії, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути суму гарантії з відповідачів солідарно.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21571/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" заборгованості у розмірі 308 229,46 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" на користь Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 311,73 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 311,72 грн.

При ухваленні вказаного судового рішення, судом першої інстанції було встановлено, що у зв`язку з настанням гарантійного випадку - неналежним виконанням відповідачем-1 Договору підряду на капітальне будівництво від 27.12.2019 № 428, позивач 18.10.2021 звернувся до ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" та до ОСОБА_1 з вимогами вих. № 05-1/01/7670, № 05-1/7671 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії, в якій позивач вимагав від відповідачів відшкодувати гарантійну суму у розмірі 308 229,46 грн. сплачену АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" за вимогою Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ, що підтверджується платіжним дорученням № 328111 від 05.10.2021. Також, судом встановлено, що вказані вимоги були надіслані цінними листами на адреси відповідачів, що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 255, накладною Укрпошти № 2455 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021 та листом № 247, накладною Укрпошти № 247 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021, які були залишені без відповіді та належного виконання. Таким чином, суд першої інстанції зазначив, оскільки на момент розгляду справи відповідачами взятих на себе зобов`язань відшкодувати позивачу, сплачені ним за Банківською гарантією № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 грошові кошти, не виконані, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21571/21 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги щодо скасування рішення апелянт посилається на те, що справа №910/21571/21 розглядалася без участі відповідача-2, про розгляд справи відповідач-2 не був повідомлений та позовної заяви ним не було отримано. Також, апелянт зазначає, що не підписував Договір про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020 та Договір поруки № 24255/20-ГВ-П від 09.12.2020, з текстом вказаних договорів ознайомлений не був. Не надав згоду на підписання Договору поруки № 24255/20-ГВ-П від 09.12.2020. Дружина відповідача-2 не надавала згоди на підписання Договору поруки № 24255/20-ГВ-П від 09.12.2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: - головуюча суддя - Владимиренко С.В.; судді - Демидова А.М., Ходаківська І.П.

При здійсненні підготовчих дій відповідно до ст. 267 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя Демидова А.М. заявила самовідвід від розгляду справи № 910/21571/21. Заява судді про самовідвід заявлена з метою недопущення сумнів у її неупередженості, що можуть виникнути у зв`язку з тим, що її близька особа розглядала дану справу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 заяву про самовідвід судді Демидової А.М. від розгляду справи №910/21571/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 задоволено та передано матеріали справи №910/21571/21 для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуюча суддя - Владимиренко С.В.; судді - Ходаківська І.П., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/21571/21. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21571/21.

Матеріали справи надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 13.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21571/21 залишено без руху, надано апелянту право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме надати суду доказ надсилання копії апеляційної скарги третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Центральній базі виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

01.07.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надано докази надсилання апеляційної скарги третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Центральній базі виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України.

У період з 04.07.2022 по 08.07.2022 головуюча суддя Владимиренко С.В. перебувала у відпустці, з огляду на зазначене вказана заява була розглянута після виходу головуючої судді Владимиренко С.В. з відпустки.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2022, у зв`язку із перебуванням судді Попікової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі, з 18.07.2022 по 31.07.2022 у відпустці, справу №910/21571/21 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: - Ходаківська І.П., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 справу №910/21571/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Владимиренко С.В.(головуючий), Ходаківська І.П., Корсак В.А. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21571/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.08.2022 о 12 год. 20 хв. в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1- А, зал судових засідань № 6.

25.07.2022 року на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" - Мартиненко Олександра Васильовича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

26.07.2022 року на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі № 910/21571/21 - без змін. Також, відповідно до додатків позивачем надано до відзиву додаткові докази, а саме: копія рішення від 10.07.2019 та наказу від 12.07.2019; копія заяви № 2 від 09.12.2020; копія рішення власника від 13.08.2019.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022, у зв`язку із перебуванням судді Ходаківської І.П., з 25.07.2022 у відпустці, справу №910/21571/21 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21571/21 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А. до провадження. Клопотання Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" - Мартиненко Олександра Васильовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання по справі № 910/21571/21 в режимі відеоконференції призначено на 02.08.2021 р. о 12 год. 20 хв., в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А. (зал судових засідань № 6, І поверх).

29.07.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та не можливістю апелянта прибути у дане судове засідання.

У судове засідання в апеляційній інстанції 02.08.2022 року не з`явились уповноважені представники відповідачів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 відкладено розгляд справи №910/21571/21 на 16.08.2022 на 11 год.15 хв.

04.08.2022 року на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" - Мартиненко Олександра Васильовича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 клопотання представника Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" - Мартиненко Олександра Васильовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання по справі № 910/21571/21 в режимі відеоконференції призначено на 16.08.2021 р. о 11 год. 15 хв., в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А. (зал судових засідань № 6, І поверх).

08.08.2022 року на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 - надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2022 клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання по справі № 910/21571/21 в режимі відеоконференції призначено на 16.08.2021 р. о 11 год. 15 хв., в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А. (зал судових засідань № 6, І поверх).

15.08.2022 року на адресу Північного апеляційного господарського суду від Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи.

15.08.2022 року на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, а саме: свідоцтво про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 ; наказ № 19к від 12.07.2019; наказ № 3 від 19.01.20221; рішення учасника № 12/012021 від 12.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказів відмовлено на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України, у зв`язку з неподанням апелянтом доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Оголошено перерву у розгляді справи №910/21571/21 до 06.09.2022 до 12 год. 00 хв.

Щодо вищезазначеного клопотання позивача про залучення доказів доданих до відзиву на апеляційну скаргу, не наданих суду першої інстанції та без доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього до матеріалів справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, а також приписах статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду.

Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 80 цього Кодексу, чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за частиною 2 цієї статті, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно частини 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Частина 5 цієї статті визначає, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний господарський суд розглядає справу повторно. Тобто метою суду є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи по суті повторно.

За загальним правилом апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі доказами, тобто тими доказами, що були зібрані місцевим господарським судом, піддані оцінці і за результатами оцінки покладені в основу рішення цього суду або відхилені судом. Водночас суд переглядає справу також і за додатково поданими апеляційному суду доказами. Однак подання сторонами додаткових доказів апеляційному суду обмежено. Додаткові докази приймаються судом, якщо особа, яка подає докази, обґрунтує неможливість подання цих доказів місцевому господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Обґрунтовуючи неможливість подання доказів суду першої інстанції, особа, яка бажає подати нові докази, має довести обставини, що об`єктивно перешкоджали їй подати ці докази місцевому господарському суду.

Обмеження права на подання доказів в суді апеляційної інстанції покликано активізувати змагальний процес в суді першої інстанції. Його можливо розглядати як своєрідну процесуальну санкцію за невиконання особою, що бере участь у справі, своїх обов`язків по доказуванню в суді першої інстанції

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Надані позивачем до суду апеляційної інстанції копії документів, а саме: копія рішення від 10.07.2019 та наказу від 12.07.2019; копія заяви № 2 від 09.12.2020; копія рішення власника від 13.08.2019 не можуть бути прийняти колегією суддів до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутнє клопотання про залучення доказів на стадії апеляції з обґрунтуванням неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Судом апеляційної інстанції також враховано приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків розгляду справи.

Крім того, колегія зазначає, що на даний час у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України всі процесуальні документи надсилаються учасникам справи на їхні електронні адреси зазначені сторонами в матеріалах справи.

Відповідач-1 та третя особа своїх представників, у судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомив відповідач-1, тоді як третя особа в заяві поданій до суду апеляційної інстанції просила здійснювати розгляд справи без участі її представника.

Відповідач-1 та третя особа повідомлені судом апеляційної інстанції про судове засідання призначене на 06.09.2022 ухвалою суду від 16.08.2022, надісланою на їх електронні адреси, які зазначені в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, відповідач-1 та третя особа були повідомленні про час та місце розгляду справи шляхом розміщення ухвал Північного апеляційного господарського суду у справі №910/21571/21 на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень та на сайті Судової влади України, які наразі є доступними для учасників судового процесу, в силу положень ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, та з урахуванням сталої практики Європейського суду з прав людини у справах проти України, справа №910/21571/21 підлягає розгляду з дотриманням розумних строків розгляду справи за відсутності представників відповідача-1 та третьої особи.

Представники відповідача-2 у судовому засіданні 06.09.2022 підтримали вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21571/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 06.09.2022 заперечив проти вимог та доводів, викладених в апеляційній скарзі відповідача-2, просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21571/21 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

09.12.2020 між АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (далі - Гарант) та ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" (далі - Принципал) був укладений Договір про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ (далі - Договір банківської гарантії).

Відповідно до п. 1.1. Договору банківської гарантії, сторони визнають, що Гарант надає за заявою Принципала банківську гарантію забезпечення виконання договору (далі - Гарантія), а саме: Договору підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019, укладеного між Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (далі - Бенефіціар) та Принципалом, який став переможцем конкурсних торгів, згідно Оголошення UA-2019-12-10-004599-b на закупівлю "Будівництво двох 35-квартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України у м. Вишгород Київської області, друга черга - житловий будинок на 35 квартир" (Код за ДК 021:2015 - 45211000-9, Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків)", що підтверджується Протоколом № 167 засідання тендерного комітету Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України від 10 грудня 2019 року.

Гарантія видається Гарантом у вигляді Банківської гарантії забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ на суму 308 229,46 грн. яка є невід`ємною частиною цього Договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншим особам (п. 1.2. Договору банківської гарантії).

Пунктом 1.3. Договору банківської гарантії передбачено, що строк дії Гарантії: до 31 грудня 2020 року включно.

Згідно з п. 2.3. Договору банківської гарантії, належне виконання Принципалом зобов`язань по цьому Договору забезпечується, зокрема, всім належним Принципалу майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України, та порукою ОСОБА_1 .

Умовами абз. а) п. п. 3.1.1. п. 3.1. Договору банківської гарантії передбачено, що Гарант має право вимагати від Принципала відшкодування всіх витрат (включаючи, але не обмежуючись наступними): сум, фактично сплачених Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією.

Гарант зобов`язується на умовах положень цього Договору надати Принципалу Гарантію на користь Бенефіціара (п. п. 3.3.1. п. 3.3. Договору банківської гарантії).

Відповідно до абз. а) п. п. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії, з підписанням цього Договору Принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати Гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу Бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від Гаранта відповідної вимоги відшкодувати Гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступним): суми фактично сплачені Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією.

Сторони домовились, що датою отримання Принципалом відповідної вимоги Гаранта вважається дата передачі Гарантом відповідної вимоги до відділення поштового зв`язку для відправлення Принципалу на адресу, зазначену в цьому Договорі, або дата, зазначена Принципалом або уповноваженою ним особою на другому примірнику відповідної вимоги, під час безпосереднього отримання. Сторони домовились, що ризик неотримання відповідної вимоги несе принципал (п. п. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії).

Згідно з п. п. 3.4.8. п. 3.4. Договору банківської гарантії, з підписанням цього Договору Принципал зобов`язується сприяти Гаранту в отриманні інформації, що підтверджує факт та обставини настання Гарантійного випадку.

Умовами п. 4.4. Договору банківської гарантії Сторони встановлюють, що Принципал відповідає перед Гарантом по зобов`язанням, які передбачені даним Договором і пов`язані з ним, всім належним Принципалу майном, коштами та всіма активами, що належать йому на праві власності, знаходяться у нього на балансі, незважаючи на терміни, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Сторони визнають, що Гарант відповідає за невиконання своїх зобов`язань по даному Договору згідно чинного законодавства України (п. 4.5. Договору банківської гарантії).

Пунктом 6.1. Договору банківської гарантії Сторони встановлюють, що Договір набирає чинності з моменту підписання обома Сторонами та діє до дати проведення повного взаєморозрахунку між Сторонами за умовами відсутності будь-яких вимог до Гаранта з боку Бенефіціара після закінчення строку дії Гарантії.

Сторони встановлюють, що поряд з умовами, передбаченими даним Договором, Сторони керуються також нормами чинного законодавства України (п. 6.1. Договору банківської гарантії).

Відповідно до п. 7.2. Договору банківської гарантії, спірні питання за цим Договором розглядаються згідно з чинним законодавством України.

Також позивач стверджує, що 09.12.2020 з метою забезпечення виконання Принципалом (відповідачем-1) зобов`язань по договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020 між ним, як кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, був укладений договір поруки № 24225/20-ГВ-П, за умовами якого принципал та поручитель виступають солідарними боржниками.

Згідно п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення боржником, яким є ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС", взятих на себе забезпечених порукою зобов`язань, що витікають з Договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020, укладеного між кредитором та боржником, з урахуванням всіх змін, доповнень, нових реакцій, новацій, додаткових договорів, додаткових угод, договорів про внесення змін, тощо, що внесені укладені до нього або можуть бути внесені укладені в подальшому (надалі за текстом - Кредитний договір).

Згідно з п. п. 2.1.2. п. 2.1. Договору поруки, порукою, що надається за цим Договором, забезпечується виконання наступних зобов`язань (далі за текстом - Забезпечення порукою зобов`язання): відшкодування кредитору фактично сплачених кредитором бенефіціару сум в порядку та у випадках, передбачених Гарантією, в межах загальної суми відповідальності кредитора за Гарантією, що складає 308 229,46 грн.

Відповідно до п. п. 2.1.4. та п. п. 2.1.5. п. 2.1. Договору поруки, порукою, що надається за цим Договором, забезпечується виконання наступних зобов`язань (далі за текстом - Забезпечення порукою зобов`язання): відшкодування всіх можливих збитків та витрат, понесених Кредитором за, у зв`язку з та/або передбачених Кредитним договором, витрат Кредитора, пов`язаних з захистом Кредитора своїх прав та/або пред`явлення вимог і отримання виконання за Кредитним договором, та збитків Кредитора, завданих внаслідок порушення (невиконання або неналежного виконання) Боржником умов Кредитного договору та відшкодування Боржником інших умов Кредитного договору та відшкодування інших витрат Кредитора, що випливають з Кредитного договору.

Сторони домовились, що Поручитель повинен виконати забезпеченні порукою зобов`язання, в тому ж порядку та обсязі який встановлено для Боржника за Кредитним договором (п. 2.4. Договору поруки).

Умовами п. 2.5. Договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання забезпечених порукою зобов`язань повністю (чи у будь-якій його частині) як від Боржника та Поручителя разом, так і від кожного окремо.

Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Боржником будь-якої частини забезпечених порукою зобов`язань так і при невиконанні Боржником забезпечених порукою зобов`язань в цілому (п. 2.6. Договору поруки).

Згідно з п. 2.7. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання забезпечених порукою зобов`язань у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Умовами п. 3.1. Договору поруки передбачено, що Кредитор набуває права вимоги від Поручителя виконання забезпечених порукою зобов`язань, що витікають із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитом договором строк виконання Боржником, передбачені Кредитним договором зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обов`язкового направлення Поручителю письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника (п. 3.2. Договору поруки).

Пунктом 3.3. Договору поруки передбачено, що у письмовій вимозі про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника повинно бути визначене розмір невиконаних Боржником зобов`язань, а також розмір штрафних санкцій, в разі їх наявності, що необхідно сплатити.

Письмова вимога про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника, що направляється Кредитором Поручителю, повинна бути здійснена у письмовій формі і буде вважатись направленою належним чином, якщо вона надіслана рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у Договорі) чи вручена особисто Поручителю або уповноваженому представнику (п. 3.4. Договору поруки).

Умовами п. п. 3.4.1. п. 3.4. Договору поруки передбачено, що Сторони домовилися, що датою отримання Поручителем письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника вважається дата передачі Кредитором письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника до відділення поштового зв`язку для відправлення Поручителю на адресу, зазначену в цьому Договорі або дата, зазначена Поручителем або уповноваженою ним особою на другому примірнику вказаної вимоги, під час безпосереднього отримання. Сторони домовились, що ризик неотримання відповідної вимоги несе Поручитель.

Забезпечене порукою зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином з моменту зарахування на рахунок Кредитора грошової суми, вказаної у письмовій вимозі про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника (п. 3.6. Договору поруки).

Відповідно до п. п. 4.1.1. п. 4.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язаний в семиденний строк, з дня отримання письмової Кредитора, виконати забезпечені порукою зобов`язання шляхом перерахування заборгованості за забезпеченими порукою зобов`язаннями, в тому числі суми основної заборгованості за Кредитним договором, процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та інших платежів, а також витрат Кредитора, пов`язаних з пред`явленням вимог і отриманням виконання за Кредитним договором, та збитків Кредитора, завданих порушенням Боржником своїх обов`язків за Кредитним договором, на рахунки, вказані у вимозі Кредитора.

Поручитель зобов`язаний у разі невиконання Боржником та/або Поручителем будь-якого з забезпечених порукою зобов`язань, відповідати перед Кредитором разом з Боржником, як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення (п. п. 4.1.2. п. 4.1. Договору поруки).

Згідно з п. п. 4.4.1. п. 4.4. Договору поруки, Кредитор має право у разі невиконання/неналежного виконання Боржником та/або Поручителем будь-якого з забезпечених порукою зобов`язань, звернути стягнення на все майно Боржника та/або Поручителя, як солідарних боржників, згідно з чинним законодавством України.

Кредитор має право у випадку та в будь-який час після невиконання/неналежного виконання Боржником будь-якого з забезпечених порукою зобов`язань перед Кредитором, пред`явити вимогу до Поручителя про виконання ним такого зобов`язання Боржника (п. п. 4.4.2. п. 4.4. Договору поруки).

Відповідно до п. 5.1. Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим Договором, Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та положень цього Договору.

Умовами п. п. 8.4.2. п. 8.4. Договору поруки передбачено, що цей Договір набуває чинності з моменту (дати) його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до настання, зокрема, обставини погашення Поручителем у повному обсязі заборгованості Боржника за Кредитним договором у порядку на умовах та в строки, визначені цим Договором.

10.12.2020 АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (Гарант) було видано Банківську гарантію забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ (далі - Гарантія), за якою АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" проінформовані про те, що між ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" та Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України був укладений Договір підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019 та додаткові угоди до нього (далі - Договір) за результатами Переговорної процедури на закупівлю додаткових робіт по об`єкту "Будівництво двох 35-квартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України у м. Вишгород Київської області, друга черга - житловий будинок на 35 квартир" (Код за ДК 021:2015 - 45211000-9, Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків)" (номер оголошення UA-2019-12-10-004599-b), відповідно до Протоколу № 167 засідання тендерного комітету Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України від 10 грудня 2019 року та вимоги про виконання зобов`язань за договором № 428 від 27.12.2019 та надання (продовження дії) банківської гарантії від 27.11.2020 № 83/1269.

Даною безвідкличною та безумовною Гарантією покриваються вимоги Бенефіціара у разі невиконання Принципалом своїх зобов`язань за Договором. Банківська гарантія надається на строк дії Договору, буде використана для гарантування виконання Принципалом таких зобов`язань за Договором, зокрема: належного виконання встановлених згідно умов Договору зобов`язань та в інших випадках, встановлених Договором.

Відповідно до умов Гарантії, Гарант цією Гарантією зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів заплатити Бенефіціару суму у розмірі, що не перевищує 308 299,46 грн. (надалі - Гарантійна сума), за умови отримання від Бенефіціара письмової вимоги, з посиланням на цю Гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки Бенефіціара, за умови, що у вимозі буде вказано, що сума, яку Бенефіціар вимагає сплатити, має бути виплачена Бенефіціару у зв`язку з невиконанням Принципалом своїх зобов`язань, встановлених умовами Договору із зазначенням обставин порушення Принципалом своїх зобов`язань, передбачених Договором.

До вимоги про сплату Гарантії повинні бути додатні, зокрема: копія Договору, копії документів, що підтверджують невиконання Принципалом своїх зобов`язань за Договором (надається у разі наявності); копія письмової вимоги Бенефіціара до Принципала про виконання ним зобов`язань, передбачених Договором; копія письмової відмови Принципала від виконання взятих на себе зобов`язань, передбачених Договором (додається у разі надання Принципалом такої письмової відмови).

Такі письмові вимоги Бенефіціара повинні бути надані Гаранту не пізніше 31 грудня 2020 року включно. Письмова вимога Бенефіціара про оплату, а також додані до неї документи, вказані у цій Гарантії направляються Гаранту цінним листом або рекомендованим листом або кур`єрською поштою. Всі копії документів, що додаються до вимоги, повинні бути засвідчені підписом уповноваженої особи, скріпленими відбитком печатки Бенефіціара.

Зобов`язання Гаранта перед Бенефіціаром за цією Гарантією обмежується загальною сумою, що не перевищує Гарантійну суму та закінчується повністю і автоматично у нашому приміщенні 31 грудня 2020 року.

Ця Гарантія набуває чинності з моменту підписання її Гарантом і діє по 31 грудня 2020 року. Будь-яка вимога повинна бути отримана Гарантом не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця Гарантія втрачає чинність незалежно від того, чи буде вона повернута для анулювання чи ні.

Всі вимоги за цією Гарантією мають бути надані разом із копією Гарантії та копією підписаного Договору до або на дату закінчення її дії.

29.12.2020 База виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України звернулась до АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" з вимогою № 83/1401 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ, в якій, посилаючись на фактичне прострочення виконання підрядником своїх зобов`язань за Договором та несвоєчасну або не передачу робіт замовнику за актами виконаних робіт, з порушенням встановлених умовами Договору та календарного графіка строків, вимагала здійснити, передбачений умовами безумовної та безвідкличної банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020, обов`язок та сплатити грошові кошти в сумі 308 229,46 грн.

До вказаної вимоги, відповідно до додатків, зазначених в ній долучено, зокрема: засвідченої копії Положення про Базу виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.11.2014 № 1272 (у редакції наказу МВС України від 17.07.2019 № 578) на 8 арк. у 1 прим.; засвідченої копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на 2 арк. у 1 прим.; засвідченої копії витягу з наказу командувача Національної гвардії України від 24.07.2019 № 123 о/с «По особовому складу» на 1 арк. у 1 прим.; засвідченої копії банківської гарантії № 24255/20-ГВ від 10.12.2020, виданої АТ «Банк інвестицій та заощаджень та копії інших супутніх гарантії документів на 4 арк. у 1 прим.; засвідченої копії Договору підряду на капітальне будівництво № 428, а також копій додаткових угод, додатків до нього, звіту про результати процедури закупівлі на 36 арк. у 1 прим.; засвідченої копії письмової вимоги Бази ВТК від 22.12.2020 № 83/1377 про виконання зобов`язань, передбачених договором підряду № 428 від 27.12.2019 надісланої на адресу ТОВ «Інтертрейдплюс» на 5 арк. у 1 прим.; засвідченої копії повідомлення Бази ВТК від 27.11.2020 № 83/1269 про надання (продовження) банківської гарантії за договором підряду № 428 від 27.12.2019 на 3 арк. у 1 прим.; засвідчених копій інших документів, що підтверджують неналежне виконання (невиконання) принципалом зобов`язань за договором, а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 12, актів приймання виконання будівельних робіт (з додатками) №№ 12, 13 за липень-серпень 2020 року виписки з системи дистанційного обслуговування клієнтів Державної казначейської служби України на 27 арк.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 13, актів приймання виконання будівельних робіт (з додатками) №№ 14, 15, 16 за жовтень 2020 року; виписки з систем дистанційного обслуговування клієнтів Державної казначейської служби України за 08.10.2020 на 34 арк.; інформаційних довідок про платежі Держказначейства України за актами типової форми № КБ-2в № 12, 13, 14, 15, 16 за договором підряду № 428 від 27.12.2019 на 2 арк.

04.01.2021 АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" звернулось до ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" з повідомленням-вимогою вих. № 03-9/03/18, в якій повідомило ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС", що на адресу Гаранта від Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України надійшла вимога № 83/1401 від 29.12.2020 по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 про сплату гарантійної суми у розмірі 308 229,46 грн., у зв`язку з настанням гарантійного випадку - неналежним виконанням Договору підряду на капітальне будівництво від 27.12.2019 № 428 та надіслало копію зазначеної вимоги Бенефіціара та доданих до неї документів та вимагало від ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" відшкодувати фактично сплачену за Гарантією суму у розмірі 308 229,46 грн., а також попередив відповідача-1, що у випадку невиконання даної вимоги, змушено буде вимагати в судовому порядку відшкодування гарантійної суми.

Як зазначає позивач, перевіривши вимогу Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 на її належне представлення та на виконання умов банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020, АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" 05.10.2021 сплатило на користь Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України гарантійну суму в розмірі 308 229,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 328111 від 05.10.2021 (т 1 а.с. 14).

18.10.2021 АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" звернулось до ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" з вимогою вих. № 05-1/01/7670 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії, в якій позивач вимагав від ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" відшкодувати гарантійну суму у розмірі 308 229,46 грн. сплачену АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" за вимогою Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ, що підтверджується платіжним дорученням № 328111 від 05.10.2021.

Вказана вимога була надіслана позивачем цінним листом ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" за адресою: 02093, місто Київ, вул. Бориспільська, 40-А, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 255, накладною Укрпошти № 2455 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021.

18.10.2021 у зв`язку з невиконання ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" забезпечених порукою зобов`язань в цілому, на виконання умов Договору поруки, АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" звернулось до Чепурного О.А. з вимогою вих. № 05-1/01/7671 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії № 24225/20 від 09.12.2020 та Договору поруки № 24225/20 від 09.12.2020, в якій позивач вимагав від ОСОБА_1 відшкодувати гарантійну суму у розмірі 308 229,46 грн. сплачену АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" за вимогою Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ.

Вказана вимога була надіслана цінним листом Чепурному О.А. за адресою, вказаною у Договорі поруки, а саме: 20900, Черкаська область, м. Чигирин, вул. Енергетиків, буд. 13, кв. 207, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 247, накладною Укрпошти № 247 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021.

Посилаючись на факт невиконання відповідачем-1, як принципалом своїх зобов`язань по договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020, які були забезпечені відповідачем-2 по договору поруки № 24225/20-ГВ-П від 09.12.2020, за яким вони виступають солідарними боржниками, виплату на користь бенефіціара гарантійної суми та отримання права зворотної вимоги на її відшкодування за рахунок боржника згідно ст.ст. 555, 569 ЦК України, банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" та ОСОБА_1 308 229,46 грн. сплаченої гарантійної суми.

Згідно положень статті 200 Господарського кодексу України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Стаття 563 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії (ст. 564 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 565 ГПК України, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

У випадку ж, якщо гарант вирішив здійснити виплату за гарантією, то: обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії (ст. 566 ЦК України); гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником (ч. 1 ст. 569 ЦК України).

За ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, з аналізу вищенаведених нормативних приписів чинного законодавства вбачається, що при вирішенні спору про існування обов`язку принципала виплачувати в порядку регресу гаранту сплачену ним бенефіціару суму за гарантією, у предмет доказування входить також дослідження наявності чи відсутності виникнення у самого гаранта відповідного обов`язку з виплати, тобто, чи мав місце гарантійний випадок - порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією.

Одержана вимога/повідомлення бенефіціара є достатньою умовою для банку - гаранта сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії, натомість якщо суд встановить відсутність умов порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, недостовірність пред`явленої вимоги та/або порушення (недотримання) кредитором умов гарантій, то у такому разі підстави для сплати банком гарантійної суми та відповідно регресний обов`язок принципала та його поручителя також відсутні.

Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (далі - Положення):

пункт 2 розділу І:

-це Положення регулює загальний порядок, умови надання та отримання банками гарантій/контргарантій та їх виконання;

підпункти 8, 9, 11 пункту 3 розділу І:

-гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії;

-гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин;

-належне представлення - представлення документів за гарантією/контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії/контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія/контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії/контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями/контргарантіями;

пункти 36, 37 розділу V:

- банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення. Банк-гарант (резидент) надсилає копію вимоги, що становить належне представлення, принципалу (разом із копіями документів, якими вона супроводжувалася, якщо подання таких документів передбачалось умовами гарантії).

-банк-гарант (резидент) сплачує кошти бенефіціару за гарантією в разі отримання вимоги, що становить належне представлення.

Відповідно до положень ст. ст. 13, 74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Всупереч вказаних вимог позивачем не надано доказів та не доведено належними засобами доказування обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, а саме виникнення належних підстав для виплати гарантійної суми на користь бенефіціара у розмірі 308 229,46 грн. та підстави вимагати у відповідачів відшкодування її в порядку зворотної вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку з настанням гарантійного випадку - неналежним виконанням відповідачем-1 Договору підряду на капітальне будівництво від 27.12.2019 № 428, позивач 18.10.2021 звернувся до ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" та до Чепурного О.А. з вимогами вих. № 05-1/01/7670, № 05-1/7671 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії, в якій позивач вимагав від відповідачів відшкодувати гарантійну суму у розмірі 308 229,46 грн. сплачену АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" за вимогою Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ, що підтверджується платіжним дорученням № 328111 від 05.10.2021. Також, судом встановлено, що вказані вимоги були надіслані цінними листами на адреси відповідачів, що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 255, накладною Укрпошти № 2455 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021 та листом № 247, накладною Укрпошти № 247 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021, які були залишені без відповіді та належного виконання. Таким чином, суд першої інстанції зазначив, оскільки на момент розгляду справи відповідачами взятих на себе зобов`язань відшкодувати позивачу, сплачені ним за Банківською гарантією № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 грошові кошти, не виконані, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 910/17942/19, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

При вирішенні спору про існування обов`язку гаранта сплатити за гарантією, в предмет доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №910/20306/17).

Також у наведеній постанові касаційного суду зазначено, що у випадку, коли виникає судовий спір і суд встановить відсутність умов порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, недостовірність пред`явленої вимоги та/або порушення (недотримання) кредитором умов гарантій, у такому разі підстави для задоволення позову відсутні, навіть якщо банком-гарантом попередньо у позасудовому порядку приймалось рішення про те, що вимога кредитора відповідає умовам гарантії і підлягає задоволенню.

Зокрема, з наданих матеріалів вбачається, що банк отримав від бенефіціара письмову вимогу № 83/1401 від 29.12.2020, тобто в межах дії банківської гарантії (до 31.12.2020 включно), до якої долучено копії документів, відповідно до додатків, які були долучені.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем не надано суду , як визначено у банківській гарантії забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ від 10.12.2020, доказів на підтвердження відправлення йому третьою особою вимоги від 29.12.2020 № 83/1401 з доданими до неї документами, а саме: копію Договору, копії документів, що підтверджують невиконання Принципалом своїх зобов`язань за Договором; копію письмової вимоги Бенефіціара до Принципала про виконання ним зобов`язань, передбачених Договором; копію письмової відмови Принципала від виконання взятих на себе зобов`язань, передбачених Договором, в обґрунтування наявності підстав для оплати позивачем третій особі по Гарантії через невиконання Принципалом зобов`язань встановлених умовами Договору підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019.

Відповідачами не заперечується факт наявності встановлених судом першої інстанції з офіційного сайту https://prozorro.gov.ua/tender (оголошення на закупівлю UA-2019-12-10-004599-b (Код за ДК 021:20-9, обставин укладення Договору підряду на капітальне будівництво №428 від 27.12.2019, його змісту та договірних умов визначених цим договором, складених відповідачем-1 актів виконаних робіт, що свідчить про виконання робіт.

Крім того, позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження порушення принципалом (відповідачем-1) зобов`язання, забезпеченого гарантією, а саме: порушення/невиконання умов договору підряду на капітальне будівництво №428 від 27.12.2019 станом на момент отримання вимоги третьої особи від 29.12.2020 від № 83/1401.

Разом з цим, всупереч вказаних вимог позивачем не надано суду всупереч ст. 13,74 ГПК України доказів, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, а саме виникнення належних підстав для виплати гарантійної суми на користь бенефіціара у розмірі 308 229,46 грн. та підстави вимагати у відповідачів солідарно відшкодування її в порядку зворотної вимоги.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем (банком, гарантом) не надано суду доказів на підтвердження відправлення відповідачу-1 (принципалу) Повідомлення-вимоги про отримання письмової вимоги по банківській гарантії від 10.12.2020 № 22425/20-ГВ Бенефіцара та про сплату гаранту гарантійної суми від 04.01.2021 № 03-9/03/18, а саме доказів передачі гарантом відповідної вимоги до відділення поштового зв`язку для відправлення принципалу на адресу, зазначену в договорі про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020, або дату зазначену принципалом або уповноваженою ним особою на другому примірнику відповідної вимоги, під час безпосереднього отримання, відповідно до п.п. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020.

За змістом пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, реєстрованим поштовим відправленням є поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. При цьому, розрахунковим документом є документ, встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Пунктом 61 "Правил надання послуг поштового зв`язку" передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

За змістом положень вищевказаних Правил, доказом, що підтверджує прийняття оператором поштового зв`язку поштового відправлення для пересилання - є виданий ним відправникові розрахунковий документ встановленої форми, разом з тим, опис вкладення є підтвердженням того, які саме документи вкладені до поштового відправлення.

Діяльність кур`єрських служб з надання послуг доставки поштових відправлень регулюється Законом України "Про поштовий зв`язок" та здійснюється у відповідності з положеннями Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, якими передбачено, що надання послуг поштового зв`язку (кур`єрська доставка поштових відправлень), окрім іншого, повинно підтверджуватись розрахунковим документом (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту.

Вищевказана позиція кореспондується в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.12.2019 у справі № 910/6447/18.

Належними доказами надсилання заявником заяви є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відправникові оператором поштового зв`язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення для пересилання та опис вкладення до цього листа, тоді як позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження відправлення йому вимоги третьою особою від 29.12.2020 № 83/1401 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24225/20-ГВ, як визначено у Банківській гарантії забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 з доданими до неї документами в обґрунтування наявності підстав для сплати банківської гарантії позивачем третій особі через порушення відповідачем-1 зобов`язань встановлених Договором підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019, не надано суду доказів направлення відповідачу-1 (принципалу) Повідомлення-вимоги про отримання письмової вимоги по банківській гарантії від 10.12.2020 № 22425/20-ГВ Бенефіцара та про сплату гаранту гарантійної суми від 04.01.2021 № 03-9/03/18 відповідно до приписів п.п. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії № 22425/20-ГВ від 09.12.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надіслано ТОВ "ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС" вимогу про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії від 18.10.2021 вих. № 05-1/01/7670 на адресу: 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 40-А, що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 255, накладною Укрпошти № 2455 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021.

Відповідно до абз. а) п.п. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії, з підписанням цього Договору Принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати Гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу Бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від Гаранта відповідної вимоги відшкодувати Гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступним): суми фактично сплачені Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією.

Сторони домовились, що датою отримання Принципалом відповідної вимоги Гаранта вважається дата передачі Гарантом відповідної вимоги до відділення поштового зв`язку для відправлення Принципалу на адресу, зазначену в цьому Договорі, або дата, зазначена Принципалом або уповноваженою ним особою на другому примірнику відповідної вимоги, під час безпосереднього отримання. Сторони домовились, що ризик неотримання відповідної вимоги несе принципал (п. п. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначена в договорі про надання Банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020 адреса відповідача-1 08018, Черкаська область, м. Черкаси, пров. Анатолія Пашкевича, буд. 2, тоді як позивачем було відправлено дану вимогу на іншу адресу ніж зазначену в цьому договорі, а саме: 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 40-А.

Також, колегія суддів зазначає, що за адресою 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 40-А, зареєстрована Центральна база виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 80-81), а не відповідач-1.

Належні докази надсилання позивачем відповідачу-1 вимоги про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії, за адресою 08018, Черкаська область, м. Черкаси, пров. Анатолія Пашкевича, буд. 2, з підтвердженням описом вкладення у цінний лист, накладною Укрпошти та фіскальним чеком, в розумінні ст.ст. 73-79 ГПК України та відповідно до приписів п.п. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020 в матеріалах справи відсутні, позивачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про задоволення позовних вимог, через не повне з`ясовання обставини, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, оскільки позивачем не надано суду доказів порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами за Банківською гарантією забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 для сплати грошових коштів виплачених гарантом (позивачем) Бенефіцару - Центральній базі виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України, а також позивачем не надано суду доказів надіслання за адресою відповідача-1 вимоги про стягнення грошових коштів по гарантії. Таким чином, вимоги про стягнення солідарно з відповідачів грошових коштів виплачених гарантом (позивачем) Центральній базі виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України не підлягають задоволенню через не доведення позивачем наявності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання забезпеченого гарантією), а також не доведення позивачем надіслання відповідачу-1 вимоги для сплати грошових коштів по гарантії.

Щодо доводів апелянта про те, що справа розглядалася без участі відповідача-2, про розгляд справи відповідач-2 не був повідомлений та позовної заяви не отримував, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції, 10.01.2022 було направлено запит до Чигиринської міської ради щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі відносно ОСОБА_1 , з метою отримання інформації про його зареєстроване місце проживання (перебування).

01.02.2022 від Виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області надійшов лист від 27.01.2022 № 135-02-33/2 про надання інформації, відповідно до якого, згідно картотеки виконавчого комітету Чигиринської міської ради (Форма 17, Форма 02-ЖКО) та Реєстрі територіальної громади, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 19.04.96 і по теперішній час.

Ухвалу Господарського суду м. Києва про відкриття провадження у справі № 910/21571/21 від 03.02.2022 було надіслано на зазначену адресу відповідача-2 08.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та отримано відповідачем-2 15.02.2022. Також, судом першої інстанції було вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 3 ст. 12, 1-3 ст. 247, ч. 5 ст. 252 ГПУ України.

Також, колегія суддів зазначає, що копія позовної заяви з доданими до неї документами була надіслана позивачем цінним листом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 752, накладною Укрпошти № 752 від 21.12.2021 та фіскальним чеком від 21.12.2021. Тобто, відповідач-2 був обізнаний про розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін у Господарському суді м. Києва.

Згідно з пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку в редакції від 10.01.2020, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Пункти 89, 96, 105 Правил надання послуг поштового зв`язку виключають можливість отримання поштової кореспонденції неуповноваженою особою.

Також, апелянт зазначає про те, що не підписував Договір про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020 та Договір поруки № 24255/20-ГВ-П від 09.12.2020, з текстом вказаних договорів ознайомлений не був та не надав згоду на їх підписання, дані твердження не приймаються колегією суддів до уваги, виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що Договір про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020 та Договір поруки № 24225/20-ГВ-П від 09.12.2020 є чинними, їх недійсність не ставилась під сумнів, в судовому порядку їх не визнано недійсними, ст. 204 ЦК України встановлено презумцію правомірності правочину, тому докази, що відповідач-2 не надавав згоди на їх підписання не заслуговують на увагу. Також, не заслуговують на увагу доводи апелянта, що його дружина не надавала згоди на укладення договору поруки від 09.12.2020 № 24225/20-ГВ-П.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" не надано доказів та не доведено належними засобами доказування, наявності обставин, якими він обґрунтував позовні вимоги, а саме виникнення підстав для реалізації права на зворотну вимогу (регрес) 308 229,46 грн. гарантійної суми та її задоволення.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

Відповідно до статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З приводу висвітлення всіх доводів учасників справи апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення від 18.07.2006 в справі «Проніна проти України»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, викладені в судовому рішенні висновки не відповідають встановленим обставинам, а також неправильно застосовані норми матеріального права, а тому апеляційна скарга відповідача-1 підлягає задоволенню, рішення Господарського суду м. Києва від 29.04.2022 у справі № 910/21571/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 277, 281- 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва 29.04.2022 у справі № 910/21571/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д, ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 33695095) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 6 937,50 грн (шість тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень) 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/21571/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2022.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков