УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

10.08.2022Справа № 910/18936/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М. при секретарі судового засідання Петрук Б.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" 87513, Донецька область, місто Маріуполь, 26 КВАРТАЛ, будинок 1, приміщення 36

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пайлком" бул.Лесі Українки 21 прим.201, м. Київ, 01133

про стягнення 239 030,19 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: Горголь І.С. - ордер серія АІ № 1215584 від 09.02.2022 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пайлком" про стягнення 239 030,19 грн., а саме 215 342,51 грн. основного боргу, 23 687,68 грн. пені, а також витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 1709/21-1 на поставку продукції від 17.09.2021 року в частині своєчасної та повної оплати поставленої продукції, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нарахована пеня.

Також в позовних матеріалах міститься клопотання позивача б/н від 27.10.2021 року про проведення судових засідань у справі в режимі відеоконференції за допомогою додатку EasyСon з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через відділ діловодства суду 04.01.2022 року від позивача на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2021 року надійшла заява б/н від 24.12.2021 року про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пайлком" про стягнення 239 030,19 грн. прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання (розгляд справи по суті) на 10.02.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 року задоволено клопотання позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" про проведення судового засідання 10.02.2022 року та усіх наступних судових засідань в режимі відео конференції поза межами приміщення суду за допомогою додатку Easycon.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 року засідання відкладено на 10.03.2022 року.

Проте, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану з 24.02.2022 року судове засідання, призначене на 10.03.2022 року, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 року з урахуванням приписів статті 3 Конституції України та положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 07.07.2022 року.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 07.07.2022 року судом протокольною ухвалою оголошено перерву на 10.08.2022 року.

У засідання з розгляду справи по суті 10.08.2022 року з`явився уповноважений представник відповідача.

Уповноважений представник позивача в судове засідання 10.08.2022 року не з`явився.

Оскільки у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 року доставка поштової кореспонденції в м. Маріуполь не здійснюється, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" про дату, час і місце розгляду даної справи повідомлений шляхом публікації відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Окрім цього про дату, час та місце проведення засідання з розгляду справи по суті позивач повідомлявся шляхом надсилання судом копії ухвали суду від 07.07.2022 року про оголошення перерви засобами електронного зв`язку на електронну адресу ТОВ "Лігос Бетон", зазначену в позовній заяві, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт отримання якої 09.07.2022 року підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа до електронної скриньки, а також в особистий кабінет в системі "Електронний суд", до якого згідно наявного повідомлення ухвалу доставлено 08.07.2022 року.

Заяв та клопотань від сторін на час проведення судового засідання 10.08.2022 року до суду не надходило.

Судом доведено до відома, що через систему "Електронний суд" від відповідача 10.02.2022 року надійшло клопотання/заява б/н від 10.02.2022 року про залишення позовної заяви без розгляду, в якій останній зазначає, що в поданій позовній заяві міститься підпис директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" Вєвєнка Д.В із очевидним застосуванням механічних засобів відтворення вларучного підпису - факсиміле, у зв`язку з чим просить суд залишити позовну заяву без розгляду як таку, що не підписана повноважною особою позивача. Клопотання судом долучене до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні 10.08.2022 року клопотання відповідача суд зазначає, що юридичні особи та фізичні особи - юридичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду , а також для вживання передбачених законів заходів, спрямованих на затримання правопорушення (частина 2 статті 4 ЦПК України).

При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом (частина 1 статті 161 ГПК України), до яких, зокрема, відноситься позовна заява (частина 2 вказаної статті).

Частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Тобто, подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через уповноважених представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За приписами частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником суду може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Виходячи з вищенаведеного, позовна заява повинна містити підпис особи, яка відповідно до установчих документів правомочна діяти в інтересах юридичної особи або підпис особи, яка відповідно до вимог закону наділена правом підписання відповідних документів.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду по справі №922/1902/17 від 22.01.2018 року.

При цьому позовна заява має бути підписана власноруч, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів відтворення зображення підпису процесуальним законом не допускається.

В свою чергу положеннями статті 42 ГЦПК України передбачено, якщо документи подаються учасниками довідки до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи у паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частина 8 статті 42 ГПК).

Натомість, як встановлено судом, подана ТОВ "Лігос Бетон" до суду 17.11.2021 року позовна заява б/н від 27.10.2021 року містить відбиток печатки вказаного товариства та відбиток підпису директора підприємства Вєвєнко Д.В., який виконано факсимільним способом.

За змістом частини 5 статті 174 ГПК України позовна заява повертається позивачу у разі, якщо таку заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зазначені положення засвідчують обов`язковість та безумовність вимоги господарського процесуального закону щодо підписання позовної заяви власноручним або електронним цифровим підписом позивача (його представника) або особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як підтвердження справжньої волі позивача на настання відповідних правових наслідків станом на годину звернення до суду із позовом, отже дотримання призначення диспозитивності господарського судочинства.

У разі недотримання цих вимог процесуальний закон не передбачає можливості залишення позовної заяви без руху задля підтвердження волевиявлення позивача, а залежно від стадії процесу встановлює безумовні наслідки, зокрема, повернення позовної заяви та доданих до неї документів зі стадії відкриття провадження у справі (частина четверта стаття 174 ГПК України) або залишення позову без розгляду як такої, що не підписана або підписана особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано (пункт 2 частини 1 статті 226 ГПК України).

Суд зазначає, що оскільки процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою, то подання заяв з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам частини 2 статті 4, статті 46, частини 2 статті 162 ГПК України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа.

Наведене правова позиція висвітлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.05.2018 року у справі № 922/1743/17, від 15.03.2018 року у справі № 922/4590/16, від 24.05.2018 року у справі № 5027/805-б/2012, від 05.06.2018 року у справі № 826/811/17.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновків, що підписана шляхом відтворення підпису директора Вєвєнка Д.В. за допомогою факсиміле позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" не відповідає вимогам господарського процесуального закону щодо скріплення власноручним підписом позивача (його представника) позовної заяви, та підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 статті 226 ЦПК України.

Судом роз`яснюється, що залишення позову без розгляду - це закінчення провадження у справі без ухвалення судового рішення за наявності точно встановлених в законі обставин, зокрема, вільного волевиявлення позивача шляхом реалізації його суб`єктивного процесуального права - права на залишення позову без розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" про залишення позову у справі №910/18936/21 без розгляду - задовольнити.

2. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос Бетон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пайлком" про стягнення 239 030,19 грн. у справі № 910/18936/21 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення 10.08.2022 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, встановлені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон