ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м.Дніпро Справа № 904/9650/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Кузнецов В.О.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агро-Доля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі №904/9650/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті", м.Київ

до Приватного підприємства "Агро-Доля", с.Мар`янське, Апостолівський район, Дніпропетровська область

про стягнення 299979,77 грн. заборгованості за отриманий товар та 1499,89 грн. 0,5% штрафу

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі №904/9650/21 (суддя - Бондарєв Е.М., м. Дніпро) позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Агро-Доля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" 299979,77 грн. заборгованості за отриманий товар, 1499,89 грн. 0,5% штрафу та 4522,119 грн. витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем поставлено товар за договором на загальну суму 299979,77 грн., водночас в матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати товару за рахунком №96 від 02.06.2021р. Ненадання позивачем рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє боржника від оплати наданих товарів (послуг). Розрахунок штрафних санкцій визнаний судом правильним та обґрунтованим.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Приватне підприємство "Агро-Доля" (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі №904/9650/21 та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті".

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- сторонами договору самостійно визначено момент виконання зобов`язання відповідача в частині сплати за поставлений товар. За даною умовою строк оплати повинен відраховуватися з моменту виставлення рахунку-фактури позивачем, а не підписання інших документів, поставки самого товару тощо. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази стосовно виставлення позивачем та отримання відповідачем рахунку-фактури, який міститься в матеріалах справи;

- позивач не направляв рахунок-фактуру відповідачу, жодного разу не звертався з будь-якими вимогами та претензіями до відповідача. Дана обставина, протягом розгляду даної справи в суді першої інстанції, не була спростована та позивачем не доведено належними та допустимими доказами направлення відповідачу рахунку-фактури для оплати останнім вартості товару. Таким чином, зобов`язання у відповідача по оплаті за товар відповідно до договору поставки №01/06-2021-1 від 01.06.2021р. не виникло, тому права та інтереси позивача не порушені;

- суд першої інстанції залишив поза увагою вищевикладені факти, дійшов передчасного та помилкового висновку зазначивши, що відсутність рахунку-фактури не звільняє боржника від обов`язку з оплати наданих товарів (послуг).

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що твердження представника відповідача стосовно того, що термін для сплати за поставлений товар ще не настав є безпідставним, з огляду на те, що строк для проведення оплати є чітко визначеним умовами договору, а факт отримання товару відповідачем не заперечується та підтверджується проставленим підписом і печаткою на видатковій накладній №96 від 02.06.2021р. Крім того, станом на день подання даного відзиву на апеляційну скаргу минуло вже понад 402 календарних дні, що значно перевищує 150-ти денний строк для проведення оплати, встановлений п. 4.2. договору. Твердження відповідача в частині не отримання ним рахунку-фактури, який міститься в матеріалах справи, є безпідставним та необґрунтованим, а також таким, що спрямоване на введення суду в оману. Позивач зазначає, що 01.11.2021р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" було складено та надіслано на офіційну поштову адресу відповідача Претензію вих. №01/11-1 про виконання взятих на себе договірних зобов`язань та сплату заборгованості в розмірі 299979,77 грн. (копію претензії та докази направлення було долучено до позовної заяви). Згідно відомостей, які містяться в поштовому повідомленні про вручення Претензії вих. №01/11-1 (цінний лист з описом вкладення №229), відповідач 10.11.2021р. особисто отримав її, про що проставив власноручний підпис. Станом на сьогоднішній день відповідач не надав жодної інформації/відповіді щодо намірів виконання взятих на себе договірних зобов`язань та сплати заборгованості.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Агро-Доля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі №904/9650/21. Розгляд справи призначено в судове засідання на 07.09.2022р.

До початку судового засідання 07.09.2022р. на електронну адресу суду надійшло клопотання представника Приватного підприємства "Агро-Доля" Авраменка А.В. про відкладення розгляду справи, в якому заявник повідомив про те, що не зможе прибути в судове засідання, у зв`язку із погіршенням зранку самопочуття, щоб не наражати на небезпеку учасників судового процесу.

Колегія суддів відхилила заявлене клопотання, оскільки представником відповідача не надано доказів на його підтвердження.

Крім того, представник відповідача не був позбавлений можливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів програмного забезпечення "EasyCon".

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 07.09.2022р. представник позивача в режимі відеоконференції надав пояснення по апеляційній скарзі.

В судовому засіданні 07.09.2022р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

01 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" (далі - позивач, постачальник) та Приватним підприємством "Агро-Доля" (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки №01/06-2021-1 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого у терміни і на умовах, визначених договором постачальник зобов`язався передати покупцю насіння овочевих культур (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти й оплатити товар, найменування, ціна та кількість якого узгоджується сторонами згідно з умовами договору.

Згідно з п.3.1 договору покупець зобов`язався своєчасно і в повному об`ємі прийняти товар і оплатити його в строки, вказані в рахунку-фактурі (п.3.1.1 договору) та здійснювати оплату за товар згідно з умовами договору (п.3.1.9 договору).

Оплата за товар здійснюється в гривнях на розрахунковий рахунок продавця, який вказаний в договорі, протягом 150 календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури (п.4.2 договору).

Базис поставки товару - FCA (Інкотермс в редакції 2000 року) Київ. Послуги перевізника (служби кур`єрської доставки) оплачує покупець (п.5.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору датою поставки є дата передачі товару перевізнику (службі кур`єрської доставки).

У випадку прийнятних умов щодо терміну поставки та при наявності необхідного товару відповідно до замовлення продавець оформлює рахунок-фактуру та направляє покупцю (п.6.2 договору).

Право власності на товар та ризик його втрати або пошкодження переходить від продавця до покупця в момент отримання ним товару та товаросупровідних документів від перевізника (п.6.3 договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання та діє по 31.12.2022 (п.10.1 договору).

На виконання умов договору за видатковою накладною №96 від 02.06.2021р. позивач передав, а відповідач отримав кавун Маракеш F1, 500 нас. на загальну суму 299979,77 грн. та позивачем виставлено рахунок на оплату №96 від 02.06.2021р. на суму 299979,77 грн.

Позивачем 01.11.2021р. надіслано відповідачу претензію №01/11-1 від 01.11.2021р., яка отримана відповідачем 10.11.2021р., про виконання останнім зобов`язань за договором поставки №01/06-2021-1 від 01.06.2021р. належним чином та перерахування на рахунок позивача суми заборгованості в розмірі 299979,77 грн.

Таким чином, позивач посилаючись на те, що відповідачем було допущено порушення прийнятих на себе зобов`язань щодо проведення розрахунку, просить стягнути з відповідача 299 979,77 грн. заборгованості за отриманий товар та 1499,89 грн. 0,5% штрафу.

З підстав невиконання договірних зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з метою поновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів, що є причиною виникнення спору.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та заперечень проти неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" та Приватним підприємством "Агро-Доля" договору поставки №01/06-2021-1 від 01.06.2021р.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 ЦК України).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 ЦК України).

Статтею 193 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Поставка товару відповідачу підтверджується видатковою накладною №96 від 02.06.2021р., згідно якої позивач передав, а відповідач отримав Кавун Маракеш F1, 500 нас. у кількості 455 пач. на загальну суму 299979,77 грн. Видаткова накладна підписана та скріплена печатками сторін. У видатковій накладній міститься посилання на розрахунковий документ рахунок на оплату №96 від 02.06.2021р. (а.с.24-25).

Відповідно п. 3.1.1. договору, покупець зобов`язується своєчасно і в повному об`ємі прийняти товар і оплатити його в строки, вказані в рахунку-фактурі.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що оплата за товар здійснюється в гривнях на розрахунковий рахунок продавця, який вказаний в договорі, протягом 150 календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем поставленого товару на загальну суму 299979,77 грн.

Щодо посилання відповідача на неотримання ним рахунку-фактури суд зазначає наступне.

Згідно правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду у справі №918/537/18 від 02.07.2019р., у справі №910/19702/17 від 20.12.2018р., у справі №910/21406/17 від 10.10.2018р., у справі №910/22589/17 від 05.09.2018р., у справі №905/915/17 від 13.07.2018р. ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє боржника від обов`язку з оплати наданих товарів (послуг).

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати поставленого товару в сумі 299979,77 грн. в повному обсязі.

У зв`язку з порушенням взятого на себе зобов`язання з боку відповідача та з урахуванням п. 8.2. договору, позивачем нараховано штрафні санкції у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій, зроблений позивачем, судом встановлено, що він є обґрунтованим та арифметично вірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає. що судом першої інстанції оскаржуване рішення прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду. Крім того, апеляційний господарський суд погоджується з доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агро-Доля" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі №904/9650/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.09.2022р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя В.О. Кузнецов