ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/451/22

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Попов Р.О. на підставі ордеру;

Від відповідача: Сойма Д.Д. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом дочірнього підприємства „Завод Екоенергія товариства з обмеженою відповідальністю „Полвакс-Україна до товариства з обмеженою відповідальністю „Ламан шипінг про стягнення 165 969,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство „Завод Екоенергія товариство з обмеженою відповідальністю „Полвакс-Україна (далі по тексту ДП „Завод Екоенергія) звернулось до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Ламан шипінг (далі по тексту ТОВ „Ламан шипінг) про стягнення збитків у розмірі 165 969,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору про надання послуг митного брокера №20180405/2 від 05.04.2018р., що мало наслідком покладення на позивача витрат у вигляді сплати додаткових митних платежів за відсутності передбачених законом підстав.

ТОВ „Ламан шипінг заперечувало проти позову, посилаючись на відсутність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Відповідачем було наголошено, що заявлені до стягнення кошти у розмірі 165 969,83 грн., які є митним платежем, були сплачені позивачем у зв`язку із коригуванням митної вартості товару, необхідність коригування якої була обговорена сторонами в процесі митного оформлення товару. При цьому, ТОВ „Ламан шипінг зазначено, що про необхідність коригування митної вартості товару він дізнався від інспекторів митниці, які керувались інформацією, отриманою із бази цінової інформації ДМСУ про митну вартість аналогічного товару. Відповідачем також було вказано, що ним було доведено до відома позивача, що у випадку проходження процедури коригування митної вартості товару митне оформлення товару може тривати до 15 календарних днів, що могло потягнути за собою додаткові витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

05.04.2018р. між ДП „Завод Екоенергія (Клієнт) та ТОВ „Ламан шипінг (Представник) було укладено договір про надання послуг митного брокера №20180405/2, відповідно до п. 1.1 якого Клієнт доручає, а Представник приймає на себе зобов`язання здійснити від імені, за рахунок та за дорученням Клієнта митні операції відповідно до чинного митного законодавства України товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Згідно з п. 2.1 договору №20180405/2 від 05.04.2018р. Представник зобов`язаний: проводити такі операції з митного оформлення з товарами та транспортними засобами та: а) декларування товарів і транспортних засобів; б) вчинення інших дій, необхідних для митного контролю, як особа, яка має повноваження щодо задекларованих товарів і транспортних засобів; в) проводити митне оформлення у розумні терміни, виходячи з вимог митних органів відповідно до доручення Клієнта; г) сумлінно поводитися з документами Клієнта, не допускати їх псування чи втрату; д) повідомляти Клієнта про необхідність надання додаткових відомостей або виникнення непередбачених ситуацій у процесі митного оформлення, а також про перебіг подій.

Умовами п. 3.1 договору №20180405/2 від 05.04.2018р. визначено, що Клієнт зобов`язаний забезпечити достовірність документів та відомостей, необхідних для митного оформлення, що передаються Представнику, та оформлення зазначених документів відповідно до вимог митного законодавства України; своєчасно сплатити всі необхідні митні платежі та збори щодо оформлених товарів та транспортних засобів та надати Представнику платіжні доручення; оплачувати своєчасно, відповідно до умов цього договору, послуги Представника та відшкодовувати понесені ним витрати (пп. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.6).

Згідно з п. 3.2 договору №20180405/2 від 05.04.2018р. Клієнт має право бути присутнім при митному оформленні товарів і транспортних засобів; отримувати інформацію від Представника про перебіг митного оформлення товарів та транспортних засобів.

Відповідно до п. 4.1 договору №20180405/2 від 05.04.2018р. Клієнт сплачує обов`язкові митні платежі та збори шляхом 100% передоплати та послуги Представника за вартістю узгодженої у рахунку, протягом трьох банківських днів з моменту його виставлення.

Пунктом 7.1 договору №20180405/2 від 05.04.2018р. строк дії договору встановлюється з моменту підписання обома сторонами чи кінця календарного року. За відсутності пропозицій про розірвання цього договору за 20 днів до кінця року такий договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік.

16.09.2020р. між ДП „Завод Екоенергія (Покупець) та фірмою „JB Trade Bogusz Jagodzinski (Постачальник) було укладено контракт №270320, відповідно до умов якого Постачальником були прийняті на себе зобов`язання поставити Покупцю мати на основі керамічного волокна.

10.11.2020р. між ДП „Завод Екоенергія та фірмою „JB Trade Bogusz Jagodzinski було укладено додаткову угоду №1 до контракту №270320 від 16.09.2020р., згідно умов якої сторонами було внесено зміни до умов контракту в частині ціни товару.

15.12.2020р. митним брокером ТОВ „Ламан шипінг було подано до Одеської митниці митну декларацію UA500020/2020/238554, одержувачем товару за якою виступало ДП „Завод Екоенергія.

На підставі платіжного доручення №589 від 15.12.2020р. ДП „Завод Екоенергія було перераховано на рахунок Державної митної служби України передоплату за митне оформлення товару у розмірі 380 024,49 грн.

На підставі платіжного доручення №599 від 15.12.2020р. ДП „Завод Екоенергія було перераховано на рахунок Державної митної служби України передоплату за митне оформлення товару у розмірі 165 969,83 грн.

16.12.2020р. митним брокером ТОВ „Ламан шипінг було подано до Одеської митниці митну декларацію UA500020/2020/238630, одержувачем товару за якою виступало ДП „Завод Екоенергія. При цьому, у зазначеній декларації наявна відмітка про коригування митної вартості товару. Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної №4229 перевізником товару виступало ТОВ „Латтепс.

16.12.2020р. ТОВ „Ламан шипінг було виставлено ДП „Завод Екоенергія рахунок-фактуру №LS-4325973 на оплату послуг митного брокера за договором №20180405/2 від 05.04.2018р. на загальну суму 13 887,50 грн.

16.12.2020р. між ДП „Завод Екоенергія та ТОВ „Ламан шипінг було підписано акт здачі-приймання робіт №LS-4325973 за договором №20180405/2 від 05.04.2018р., згідно якого вартість наданих послуг складає 13 887,50 грн. При цьому, у акті зазначено, що послуги надані у повному обсязі, Клієнт претензій не має.

16.03.2021р. представник ДП „Завод Екоенергія звернувся до ТОВ „Ламан шипінг та Одеської митниці Держмитслужби із адвокатськими запитами, згідно яких просив повідомити інформацію про особу, якою було здійснено митне коригування товару, та надати документи, на підставі яких таке користування було здійснене.

Листом від 02.04.2021р. Одеською митницею Держмитслужби у відповідь на адвокатський запит було повідомлено, що згідно електронних баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, товар «мінеральна вата: вироби із теплоізоляційних матеріалів» був оформлений у митному режимі «Імпорт» за електронною митною декларацією від 15.12.2020 № UA500020/2020/238630 в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби. При цьому, митна вартість була визначена декларантом самостійно резервним методом у графі 43 та 45 митної декларації у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України.

Листом від 30.03.2021р. ТОВ „Ламан шипінг у відповідь на адвокатський запит було повідомлено, що 15.12.2020р. ТОВ „Ламан шипінг, керуючись умовами договору №20180405/2 від 05.04.2018р., за дорученням позивача було подано до митниці митну декларацію № UA500020/2020/238554. Так, інспектором Відділу митного оформлення № 1 митного поста "Одеса", п/п "Одеський морський торговельний порт" та інспектором відділу контролю митної вартості Одеської митниці під час розгляду декларації № UA500020/2020/238554 ініційовано проведення консультації з приводу коригування митної вартості за резервним методом згідно бази цінової інформації ДМСУ. ТОВ „Ламан шипінг повідомлено представника ДП «Завод Екоенергія» про визначення митницею необхідності митного оформлення вантажу за митною вартістю товару у розмірі 2 099 978,15 грн., розрахованою на підставі бази цінової інформації ДМСУ. Представник ДП «Завод Екоенергія» погодився з запропонованою митниками митною вартістю товару у розмірі 2 099 978,15 грн., після чого митна декларація № UA/238554 була відкликана та подана декларація № UA500020/2020/238630. Таким чином, ТОВ „Ламан шипінг діяло виключно згідно доручень представника ДП «Завод Екоенергія», який підтвердив добровільну згоду коригування митної вартості товару у розмірі 2 099 978,15 грн.

08.06.2021р. ДП „Завод Екоенергія звернувся до ТОВ „Ламан шипінг із претензією, відповідно до якої позивач, посилаючись на відсутність згоди ДП „Завод Екоенергія на коригування митної вартості товару, просив сплатити збитки у розмірі 165 969,83 грн.

Листом від 24.12.2021р. Одеською митницею у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ „Ламан шипінг було повідомлено, що за результатами аналізу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби встановлено, що рівень митної вартості товарів за кодом УКТЗЕД , країна походження Китай, у час, максимально наближений до часу митного оформлення митної декларації від 16.12.2020 року № UA500020/2021/238630 (три останні місяці, що передували даті оформлення), складав 2,93 дол. США за 1 кг нетто товарів з урахуванням заявленої торговельної марки та виробника товарів (митна декларація від 28.10.2020 року № UA100060/2020/395461).

22.07.2022р. менеджером з продажу логічних послуг Чилікіною А.С. було надано директору ТОВ „Ламан шипінг письмові пояснення щодо виконання договору №20180405/2 від 05.04.2018р. та порядку взаємодії з представником ДП „Завод Екоенергія, зокрема, за допомогою електронного листування. Слід зазначити, що ТОВ „Ламан шипінг було надано суду електронне листування з представником ДП „Завод Екоенергія.

У поданій до суду позовній заяві до ТОВ „Ламан шипінг про стягнення збитків у розмірі 165 969,83 грн. позивачем було наголошено, що в усній розмові з відповідачем він дізнався про необхідність митного коригування товару. Проте, позивач вважав, що митницею було прийнято рішення про необхідність коригування митної вартості товару, а, отже, після сплати митного платежу він розраховував оскаржити рішення митниці у судовому порядку. Відсутність рішення митниці про відмову у реєстрації митної декларації, за переконанням позивача, свідчить про фактичне введення відповідачем позивача в оману, в результаті чого наявні правові підстави для стягнення із ТОВ „Ламан шипінг збитків у розмірі 165 969,83 грн.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950р. передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог ст. 416 Митного кодексу України митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний брокер провадить митну брокерську діяльність у будь-якому митному органі України. За вчинення правопорушень, пов`язаних з провадженням митної брокерської діяльності, митний брокер несе відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, 05.04.2018р. між ДП „Завод Екоенергія та ТОВ „Ламан шипінг було укладено договір про надання послуг митного брокера №20180405/2. На виконання зобов`язань за договором ТОВ „Ламан шипінг здійснювало у грудні 2020 митне оформлення товару, який був придбаний позивачем за зовнішньоекономічним контрактом. Неналежне виконання ТОВ „Ламан шипінг зобов`язань за договором стало підставою для звернення ДП „Завод Екоенергія до суду із позовними вимогами про стягнення збитків у розмірі 165 969,83 грн.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 Господарського кодексу України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування збитків необхідно встановлювати наявність у діях відповідача наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно з п. 2.1 договору №20180405/2 від 05.04.2018р. Представник зобов`язаний повідомляти Клієнта про необхідність надання додаткових відомостей або виникнення непередбачених ситуацій у процесі митного оформлення, а також про перебіг подій.

Господарський суд зазначає, що ДП „Завод Екоенергія, посилаючись на надання ТОВ „Ламан шипінг недостовірних відомостей про стан митного оформлення товару, а саме відсутність рішення митниці про відмову у реєстрації митної декларації, стверджує про завдання відповідачем збитків.

Натомість, за переконанням ТОВ „Ламан шипінг, всі необхідні відомості були надані позивачу під час митного оформлення товару шляхом електронного листування з представником ДП „Завод Екоенергія.

Так, у ч.3 ст. 2 ГПК однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності саме позивач як особа, яка стверджує про надання ТОВ „Ламан шипінг недостовірних відомостей про стан митного оформлення товару, має довести обставину, на яку він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Господарський суд зазначає, що роздруківка електронного листування, на яку посилається ТОВ „Ламан шипінг, не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" № 851-IV від 22.05.2003р. Крім того, суд зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_1 не були оформлені із дотриманням вимог ГПК України до заяви свідка. Таким чином, підстави для врахування наданих відповідачем доказів під час вирішення спору відсутні.

Проте, відсутність підстав для врахування наданого ТОВ „Ламан шипінг електронного листування та письмових пояснень не звільняє ДП „Завод Екоенергія від виконання процесуального обов`язку довести суду обставину, на яку він посилається: ненадання відповідачем достовірних відомостей про стан митного оформлення товару, що мало наслідком необґрунтовану сплату митного платежу.

Господарський суд зауважує, що ДП „Завод Екоенергія було визнано обставину отримання від ТОВ „Ламан шипінг відомостей про стан митного оформлення. Разом з тим, позивач, посилається на відсутність у нього інформації про особу, яка діяла від імені ДП „Завод Екоенергія, під час виконання договору. Проте, вказана позиція позивача суперечать поведінці останнього, оскільки ДП „Завод Екоенергія самостійно у добровільному порядку сплатив 15.12.2020 на рахунок Державної митної служби України передоплату за митне оформлення товару у розмірі 165 969,83 грн.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи ненадання ДП „Завод Екоенергія взагалі будь-якого доказу на підтвердження факту повідомлення ТОВ „Ламан шипінг недостовірних відомостей про стан митного оформлення товару, господарський суд доходить висновку про недоведеність позивачем наявності у діях відповідача такого елементу складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка.

Крім того, суд зазначає, що згідно підписаного між сторонами акту від 16.12.2020р. здачі-приймання робіт №LS-4325973 за договором №20180405/2 від 05.04.2018р. ДП „Завод Екоенергія не має претензій до ТОВ „Ламан шипінг. Підписання сторонами вказаного акту також підтверджує факт належного виконання відповідачем зобов`язань за договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

В силу положень ч. ч. 1-3 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Передоплата за митне оформлення товару у розмірі 165 969,83 грн. була добровільно перерахована ДП „Завод Екоенергія на підставі платіжного доручення №599 від 15.12.2020р. на рахунок Державної митної служби України. Наведене, з урахуванням ненадання позивачем доказів, які можуть підтвердити факт повідомлення ТОВ „Ламан шипінг позивача про наявність або відсутність рішення митниці про відмову у реєстрації митної декларації, дозволяє суду дійти висновку, що грошові кошти у розмірі 165 969,83 грн. не є збитками у розумінні цивільного законодавства.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, господарський суд доходить висновку про недоведеність ДП „Завод Екоенергія наявності у діях ТОВ „Ламан шипінг таких елементів складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка та збитки, що свідчить про відсутність складу цивільного правопорушення, а, отже, і відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Наведене має наслідком необхідність відмови у задоволенні заявлених ДП „Завод Екоенергія до ТОВ „Ламан шипінг позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 165 969,83 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених дочірнім підприємством „Завод Екоенергія товариства з обмеженою відповідальністю „Полвакс-Україна до товариства з обмеженою відповідальністю „Ламан шипінг позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 165 969,83 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 01 вересня 2022 р.

Суддя С.П. Желєзна