РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.09.2022Справа №910/1544/22

За позовомНаціонального банку України
доФізичної особи-підприємця Ждановича Ярослава Ігоровича
простягнення 28931,37 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ждановича Ярослава Ігоровича 28931,37 грн, з яких: 4476,18 грн заборгованості з оплати орендної плати за період з 12.01.2020 по 24.01.2020, 22487,76 грн неустойки за прострочення повернення об`єкту оренди з 25.01.2020 по 24.02.2020, 1967,43 грн відшкодування вартості комунальних послуг за період з 24.01.2020 по 24.02.2020.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежилих приміщень №б/н від 02.04.2018 в частині оплати платежів, передбачених цим договором, та несвоєчасним поверненням орендодавцю об`єкта оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/1544/22; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу - строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

08.06.2022 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ждановичем Ярославом Ігоровичем (орендар) було укладено договір оренди нежилих приміщень №б/н (надалі - договір), у відповідності до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окремо визначене майно - нежитлове приміщення площею 46,9 кв.м, що розташоване на третьому поверсі за адресою: м.Київ, вул.Дмитрівська, 18/24, кім.320 (об`єкт оренди).

Згідно із п.2.1 договору об`єкт оренди надається в оренду для використання орендарем для розміщення офісу орендаря (цільове призначення).

Положеннями п.п.3.1, 3.2, 3.4 договору визначено, що орендодавець передає орендарю об`єкт оренди за актом приймання-передачі. Орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди. Об`єкт оренди повертається орендарем орендодавцю у день закінчення строку дії договору, але в будь-якому випадку не пізніше дня, що передує дню завершення процедури ліквідації банка Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а у разі дострокового розірвання/припинення дії цього договору - в день дострокового розірвання/припинення дії цього договору. Дата повернення об`єкту оренди із користування фіксується відповідним актом приймання-передачі.

Відповідно до п.4.1 (в редакції додаткової угоди від 29.03.2019), п.4.2 договору орендна плата за користування одним квадратним метром об`єкту оренди становить 220,00 грн, всього за один місяць оренди - 10318,00 грн з ПДВ. Орендна плата за об`єкт оренди підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індекс інфляції), а розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць (наростаючим підсумком). Якщо значення індексу інфляції менше 100%, орендна плата за відповідний місяць не індексується. Нарахування орендодавцем орендної плати за цим договором здійснюється з дня прийняття орендарем об`єкту оренди за актом приймання-передачі. Нарахування орендодавцем орендної плати за цим договором припиняється з дня наступного за днем повернення орендарем об`єкту оренди орендодавцю та підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі.

Згідно із п.4.6 договору орендна плата нараховується та сплачується орендарем на підставі рахунків орендодавця щомісячно шляхом переказу коштів на рахунок орендодавця до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця оренди.

Відповідно до п.4.9 договору експлуатаційні витрати орендодавця та вартість комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, центральне опалення, електроенергія тощо) не включаються до орендної плати та відшкодовуються орендарем орендодавцю окремо, відповідно до виставлених орендодавцем рахунків пропорційно займаній орендарем площі, у триденний строк з дня отримання орендарем таких рахунків, але не пізніше 15 числа місяця, на наступного за місяцем оренди.

Пунктом 4.15 договору визначено, що рахунки на оплату орендної плати, експлуатаційних витрат та комунальних послуг надаються орендарю/його представнику під підпис на їх копіях із зазначенням прізвища та ініціалів особи, яка отримує такі рахунки. Неотримання орендарем рахунків від орендодавця не є підставою для звільнення від сплати орендної плати/інших платежів чи їх затримання.

У відповідності до п.5.1 договору (в редакції додаткової угоди від 29.03.2019) цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 24.01.2020 (включно), але не довше ніж закінчення строк здійснення процедури ліквідації орендодавця.

За змістом п.5.4 договору дія цього договору припиняється у випадку, зокрема, закінчення строку договору, на який його було укладено.

Положеннями п.п.7.3.2, 7.3.14 договору встановлено, що орендар зобов`язаний: вчасно і в повному обсязі, у відповідності до умов цього договору, сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором; у разі закінчення строку дії договору оренди або в разі дострокового розірвання договору повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, що відповідає умовам цього договору.

02.04.2018 на виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в користування об`єкт оренди за договором, про що було складено акт приймання-передачі до договору від 02.04.2018.

11.01.2020 Національний банк України набув право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом оренди за договором, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Листом №61-0017/9034 від 20.02.2020 Національний банк України звернувся до орендаря з листом, в якому повідомляв про те, що ним було набуто право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом оренди за договором, а тому на підставі ст.770 Цивільного кодексу України до нього перейшли права і обов`язки орендодавця за договором. При цьому, орендодавець звернув увагу на те, що строк дії договору закінчився 24.01.2020, а визначена ним орендна плата не відповідає ринковим цінам, у зв`язку з чим вважає за доцільне збільшити орендну плату, починаючи з січня 2020 до 21134,74 грн з подальшим щомісячним коригуванням на індекс інфляції. З огляду на викладене, орендодавець запропонував у строк протягом десяти календарних днів з дати отримання цього листа письмово повідомити про готовність укласти додатковий договір щодо продовження строку дії договору на визначених умовах або ж повернути об`єкт оренди, у зв`язку із закінченням строку дії договору.

30.04.2020 листом №61-0017/21333 Національний банк України повідомив орендаря про те, що у зв`язку із відсутністю відповіді на лист №61-0017/9034 від 20.02.2020 представниками Національного банку України разом з представниками Асоціації "Наш Дім" 20.03.2020 було здійснено огляд приміщень та відповідно до п.3.4.4 договору та листа Асоціації "Наш Дім" від 14.04.2020 №15 встановлено 24.02.2020 як дату фактичного звільнення орендарем орендованих згідно договору приміщень, у зв`язку з чим просив підписати відповідні акти приймання-передачі та погасити заборгованість з орендної плати січень-лютий 2020 року і відшкодувати комунальні послуги.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором щодо своєчасної сплати орендних платежів та відшкодування комунальних витрат за час користування орендованими приміщеннями, а також щодо повернення орендованих приміщень після спливу строку дії договору, у зв`язку з чим позивач вказує на існування правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 28931,37 грн, з яких: 4476,18 грн заборгованості з оплати орендної плати за період з 12.01.2020 по 24.01.2020, 22487,76 грн неустойки за прострочення повернення об`єкту оренди з 25.01.2020 по 24.02.2020, 1967,43 грн відшкодування вартості комунальних послуг за період з 24.01.2020 по 24.02.2020.

Укладений між сторонами договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України та глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст.173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 202, 509, 759, 793, 797 Цивільного кодексу України, і згідно ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст.759 Цивільного кодексу України (тут і далі у редакції, яка діяла станом на дату укладення договору) вказано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (актом приймання-передачі від 02.04.2018; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №200045152 від 12.02.2020) підтверджується факт отримання відповідачем об`єкту оренди за договором у користування та перехід до Національного банку України прав і обов`язків орендодавця за договором з 11.01.2020.

Частиною 2 ст.291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом п.5.4 договору дія цього договору припиняється у випадку, зокрема, закінчення строку договору, на який його було укладено, а у відповідності до п.5.1 договору (в редакції додаткової угоди від 29.03.2019) цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 24.01.2020 (включно), але не довше ніж закінчення строку здійснення процедури ліквідації орендодавця.

Згідно з ч.4 ст.284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 764 Цивільного кодексу України визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Із матеріалів справи вбачається, що після зміни власника орендованих за договором приміщень (11.01.2020) та до спливу одного місяця після закінчення строку дії договору, визначеного в п.5.4 договору (24.01.2020), Національним банком України листом №61-0017/9034 від 20.02.2020 було повідомлено відповідача про закінчення строку дії договору 24.01.2020 та можливість продовження подальшого користування орендованими приміщеннями виключно після зміни розміру орендної плати, у зв`язку з чим запропоновано орендарю повідомити про готовність укласти додатковий договір щодо продовження договору на нових умовах або ж повернути об`єкт оренди, у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Тобто, орендодавцем у визначений законодавством строк було повідомлено орендарю свою волю про припинення правовідносин оренди за договором за закінченням строку його дії у випадку не прийняття орендарем можливих умов його пролонгації.

Однак, матеріали справи не містять доказів надання орендарем відповіді на вказану пропозицію орендодавця, позивачем, з посиланням на відомості компанії управителя будівлею, в якій знаходяться орендовані за договором приміщення - Асоціації "Наш Дім", вказується на звільнення орендарем орендованих приміщень 24.02.2020 за відсутності будь-яких повідомлень.

Відповідачем вказаних обставин у визначеному процесуальним законодавством порядку спростовано не було.

З огляду на викладені обставини вбачається, що з урахуванням положень ч.2 ст.291 Господарського кодексу України та п.5.4 договору договір припинив свою дію 24.01.2020, а відповідач фактично звільнив орендовані приміщення 24.02.2020.

Відповідно до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст.285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України та приписів п.п.4.6, 4.9 договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату до 10-го числа кожного поточного місяця, а відшкодування вартості комунальних послуг - до 15-го числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Позивач стверджує, що орендар не сплатив орендну плату за користування об`єктом оренди у період з 12.01.2020 по 24.01.2020, у зв`язку з чим станом на 24.01.2020 виникла заборгованість у загальному розмірі 4476,18 грн.

Також позивач вказує на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування вартості комунальних послуг, нарахованих за період фактичного користування останнім орендованими згідно договору приміщеннями з 24.01.2020 по 24.02.2020, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1967,43 грн.

При цьому, наведені суми підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами, а відповідач своїм правом на спростування таких тверджень позивача не скористався.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, заборгованість відповідача по сплаті орендної плати та відшкодуванню вартості комунальних послуг становить 4476,18 грн та 1967,43 грн. Строк виконання відповідних грошових зобов`язань відповідачем на момент звернення позивача з даним позовом до суду настав, однак доказів погашення зазначеної заборгованості відповідачем не надано.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки за прострочення повернення орендованого за договором приміщення у розмірі 22487,76 грн, нарахованої за період з 24.01.2020 по 24.02.2020.

Згідно із ч.4 ст.291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до п.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 7.3.14 договору встановлено, що орендар зобов`язаний у разі закінчення строку дії договору оренди або в разі дострокового розірвання договору повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, що відповідає умовам цього договору.

Однак, в порушення умов договору та ст.785 Цивільного кодексу України відповідач після закінчення строку дії договору своєчасно приміщення не повернув, а самовільно звільнив їх без повідомлення орендодавця лише 24.02.2020.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Пункт 2 ст.785 Цивільного кодексу України визначає, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем обов`язку з повернення орендованого приміщення орендодавцю, то вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 22487,76 грн, нарахованої за період з 25.01.2020 по 24.02.2020, є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають судом задоволенню у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджується наявність невиконаних відповідачем зобов`язань перед позивачем по сплаті орендної плати у розмірі 4476,18 грн, відшкодуванню вартості комунальних послуг у розмірі 1967,43 грн та виплаті неустойки за час прострочення з повернення орендованих приміщень у розмірі 22487,76 грн, що не спростовано відповідачем шляхом реалізації своїх процесуальних прав та подачі відповідних доказів.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача наведених сум є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ждановича Ярослава Ігоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Національного банку України (01601, м.Київ, вул.Інститутська, буд.9, ідентифікаційний код 00032106) заборгованість по орендній платі у розмірі 4476 (чотири тисячі чотириста сімдесят шість) грн 18 коп., суму відшкодування вартості комунальних послуг у розмірі 1967 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят сім) грн 43 коп., неустойку за прострочення з повернення орендованих приміщень у розмірі 22487 (двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят сім) грн 76 коп. та судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова