СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Харків Справа № 905/1039/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Плахов О.В., суддя Шевель О.В.

за участю секретаря судового засідання Дзюби А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз" (вх.№269 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 14.12.2021 у справі №905/1039/21, ухвалене у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Макаровою Ю.В., повний текст складено 20.12.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М Технологія", м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз", м. Маріуполь,

про стягнення 1131637,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.12.2021 у справі №905/1039/21 задоволено позовні вимоги. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М Технологія" заборгованість у розмірі 1080000,00грн, інфляційні втрати у розмірі 51624,00грн, відсотки річних у розмірі 13,40грн, судовий збір у розмірі 16974,56 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Азовтехгаз" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 14.12.2021 у справі №905/1039/21 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "М Технологія" відмовити у повному обсязі. Стягнути з ТОВ "М Технологія" на користь ТОВ "Азовтехгаз" витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз"; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 01.03.2022 об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104.

21.02.2022 до суду апеляційної інстанції від ТОВ "М Технологія" надійшла відповідь на апеляційну скаргу (вх. 2160), в якій позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Азовтехгаз", а рішення Господарського суду Донецької області від 14.12.2021 у справі №905/1039/21 залишити без змін. В обґрунтування своєї правової позиції посилаються, зокрема, на те, що факт прийняття ТОВ "Азовтехгаз" робіт за спірним договором підтверджується актом виконаних робіт від 27.11.2022 №63, в якому відсутні будь-які претензії щодо якості виконаних робіт; надалі посилання відповідача на виявлення недоліків в переданій технічній документації є ухиленням від виконання зобов`язання.

22.02.2022 до Східного апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшла заява (вх. № 2250) про відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ "Азовтехгаз" на рішення Господарського суду Донецької області від 14.12.2021 у справі №905/1039/21, що призначений на 01.03.2022 об 11:30 годині, у зв`язку з перебуванням у відпустці представника відповідача адвоката Сінькової Ю.К. з 25.02.2022 по 06.03.2022 згідно з наказом №1-К "Про надання відпустки" від 21.02.2022.

Судова колегія зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

За таких обставин, судове засідання, призначене на 01.03.2022, не відбулося.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2022, у зв`язку із відпусткою судді Білоусової Я.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Фоміна В.О., суддя Плахов О.В., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2022, із посиланням на вищевказані обставини, а також на перебування Харківської міської територіальної громади в районі проведення воєнних (бойових) дій - згідно із відповідним Переліком територіальних громад, затвердженим Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України - було повідомлено учасників справи, що дата наступного відкритого судового засідання з розгляду справи буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку для життя і здоров`я учасників судового процесу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2022, зокрема, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз" (вх.№269 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 14.12.2021 у справі №905/1039/21 відбудеться 30 серпня 2022 року о 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 132; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

З огляду на обставини, пов`язані з військовою агресією Російської Федерації, у тому числі введенням воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його продовження Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 і від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", справа розглядається у розумний строк.

У судове засідання Східного апеляційного господарського суду 30.08.2022 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, а саме: з довідки про доставку електронного листа, сформованого в програмі Діловодство спеціалізованого суду, вбачається, що ухвала Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 доставлена до електронного кабінету представника апелянта Адвокатське бюро "Мироненко та партнери" в особі адвоката Сінькової Юлії Костянтинівни. Крім того, поштові відправлення, а саме ухвала суду апеляційної інстанції від 27.07.2022, були надіслані на офіційну адресу місцезнаходження позивача та його представника адвоката Галенченко В.М., проте ухвали не були вручені адресатам під час доставки з підстав: "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується відомостями щодо поштових відправлень з офіційного сайту АТ "Укрпошти" (трек номер 866, 874).

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини сьомої статті 242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М Технологія" (підрядник) укладений договір №2505/20-РД на виконання робіт з розробки проектної документації (далі - договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався власними силами та/або із залученням третіх осіб, на підставі виданого замовником технічного завдання (додаток №1) та вихідних даних (додаток №2), виконати роботи з розробки проектної документації стадії "Робоча документація" розділу "Конструкції металеві КМ (в повному обсязі) і КМД (ВЗ-1.P21.5.F4.1.O2.01.HOK.A.KM1, ВЗ-1.Р21.5.F4.1.02.01.НОК.А.КМЗ, B3-1.P21.5.F4.1.02.01.HOK.A.KM4, ВЗ-1.P21.5.F4.1.02.01.НОК.А.КМ5, B3-1.P21.5.F4.1.02.03.HOK.A.KM1, B3-1.P21.5.F4.1.02.03.HOK.A.KM3, ВЗ-1.P21.5.F4.1.02.04.HOK.A.KM1)" пускового комплексу №5.1 (ПК5.1-ЛД) ГОУ ливарного двору ДП №5 у рамках реалізації проекту "Реконструкція (з новим будівництвом) ГОУ ливарних дворів та бункерної естакади ДП № 2,4,5 ПрАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА", м. Маріуполь, вул. Левченка, 1", (далі - роботи), а замовник зобов`язався прийняти результат таких робіт та сплатити їхню вартість (т.1, а.с. 13-23).

Згідно з пунктом 1.2 договору термін виконання робіт за цим договором визначається графіком виконання робіт (додаток №3). Початок виконання робіт - дата передачі вихідних даних. Термін виконання 90 календарних днів.

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість робіт за цим договором складає 1800000,00 грн без урахування ПДВ, крім того, замовник оплачує підряднику ПДВ за ставкою 20% чинної на момент укладання договору, у розмірі 360000,00грн.

Загальна вартість робіт з договору з урахуванням ПДВ складає 2160000,00грн. Замовник здійснює оплату за цим договором шляхом перерахування коштів на банківський рахунок підрядника протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акта здачі-приймання виконаних робіт та отримання рахунку підрядника. Датою оплати виконаних робіт вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника (п.п. 2.1, 2.2. договору).

Відповідно до умов цього договору замовник зобов`язаний у строк та на умовах, зазначених у цьому договорі, прийняти та оплатити виконані роботи (п. 3.1.2 договору).

Згідно з п.п. 3.2.1, 3.2.7, 3.2.11, 3.2.14 договору підрядник зобов`язаний: виконати роботи відповідно до вихідних даних замовника, умов цього договору, вимог ДБН А.2.2-3-2014 та законодавства України, в тому числі державних будівельних норм та правил, законодавства про архітектурну діяльність, санітарне та епідемічне благополуччя населення, промислової безпеки та охорони праці, енергозбереження та енергоефективності, пожежної безпеки, охорони навколишнього природного середовища, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, що діють протягом терміну дії цього договору, а також вимогам, викладеним у технічному завданні (додаток №1), у відповідності з графіком виконання робіт (додаток №3); розробити підсумкову документацію відповідно до структурної декомпозиції робіт, зазначеної у додатку №7 до договору; усувати на вимогу замовника недоліки та дефекти у підсумкових документах, протягом 7 календарних днів з моменту направлення замовником відповідної вимоги; у випадках, передбачених договором або законодавством, повернути усі суми вартості робіт, одержаних від замовника, або сплатити суми встановлених відшкодувань шляхом перерахування на поточний рахунок замовника не пізніше 7 днів від дати надіслання замовником вимоги.

Відповідно до пункту 3.3.2 договору замовник має право, у разі, якщо підрядник допустив недоліки у роботі або відступив від умов договору, що погіршило роботу - вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у строк, визначений п. 3.2.11 цього договору, при цьому термін виконання договірних зобов`язань не переноситься, або самостійно або із залученням третіх осіб усунути виявлені недоліки з відшкодуванням підрядником витрат на таке усунення, або вимагати відповідного зменшення вартості робіт. Розрахунок додаткових витрат замовника на усунення виявлених недоліків здійснюється у порядку, передбаченому пунктом 3.3.3 договору.

У кожному з випадків (1) повного або часткового невиконання робіт у строк (прострочення), (2) виконання робіт повністю або частково підрядником настільки повільно, що закінчення їх у строк стає явно неможливим. (3) виконання робіт повністю або в частині з недоліками та усунення таких недоліків у порядку, передбаченому цим договором, замовник має право відмовитися від приймання та оплати таких робіт та залучити третю особу для виконання робіт (повністю або в частині), щодо яких сталося одна з перелічених у цьому пункті подій. Така третя особа залучається замовником на підставі процедури тендеру відповідно до внутрішніх регламентів замовника. Вартість робіт такої третьої особи вважається справедливою ринковою вартістю виконання конкретних робіт та підлягає безумовному відшкодуванню підрядником у строк, що не перевищує семи календарних днів від дати направлення відповідної вимоги замовником (п.3.3.3 договору).

Згідно з пунктом 3.3.4 договору замовник має право відмовитись від результату робіт, у разі не відповідності таких вимогам договору. При цьому замовник має право не оплачувати такі роботи та/або якщо роботи були повністю або частково оплачені, вимагати повернення сплаченої суми вартості таких робіт.

У розділі 5 передбачено порядок здачі-приймання виконаних робіт.

Так, відповідно до пункту 5.1 договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється за результатами виконання робіт по кожному з етапів робіт, передбачених графіком виконання робіт. Здача-приймання виконаних робіт по етапу оформляється підписанням сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт відповідно до умов цього договору. Датою виконання робіт за етапом є дата підписання замовником акта здачі-приймання виконаних робіт.

Зобов`язання щодо складання актів здачі-приймання виконаних робіт покладається на підрядника (п.5.2 договору).

На момент настання терміну виконання робіт підрядник надає замовнику нарочним або цінним поштовим відправленням з повідомленням про відправку підсумкові документи, а також накладну із зазначенням переліку переданої документації та 3 екземпляри акта здачі-приймання виконаних робіт. Замовник підтверджує своїм підписом на накладній або у поштовому повідомленні про надсилання щодо отримання комплекту проектної документації. (п.5.3 договору).

Відповідно до пункту 5.4 договору замовник зобов`язується в строк, що не перевищує 15 (п`ятнадцять) робочих днів з моменту отримання підсумкових документів, розглянути їх, підтвердити їх прийняття шляхом підписання акта здачі-приймання виконаних робіт або надати письмову мотивовану відмову з переліком зауважень та недоліків, виявлених на момент перевірки підсумкових документів.

Підрядник зобов`язаний внести відповідні зміни та/або поправки за свій рахунок протягом 7 (семи) календарних днів з моменту направлення замовником відповідного повідомлення та повторно надати замовнику виправлені підсумкові документи (п.5.5 договору).

Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено що, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та законодавства України. Керуючись ч.2. ст.625 Цивільного кодексу України сторони узгодили розмір річних: 0.003%.

Відповідно до пунктів 8.4, 8.5 договору у разі неналежного (неякісного) виконання робіт підрядник на вимогу замовника сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від договірної вартості дефектного етапу робіт (з урахуванням ПДВ); у разі передання підрядником третім особам повністю або частково своїх прав та/або обов`язків за цим договором без попередньої письмової згоди замовника підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 50% від загальної вартості робіт (з урахуванням ПДВ), зазначеної у п.0 договору.

У пункті 8.14 договору передбачено, що суми неустойки, а також збитків, що підлягають відшкодуванню, передбачені пунктами 8.3-8.12 договору, сплачуються підрядником замовнику протягом 10 робочих днів з моменту пред`явлення відповідної обґрунтованої вимоги замовника. Забезпечення виконання зобов`язань підрядника зі сплати санкцій та відшкодування замовнику збитків, обумовлених невиконанням або неналежним виконанням підрядником своїх зобов`язань за договором, повернення коштів буде здійснюватись замовником із сум платежів за виконані роботи, а також інших платежів, що підлягають перерахуванню підряднику. Ці кошти будуть використовуватись для гарантування виконання фінансових зобов`язань підрядника до моменту їх фактичного виконання.

Відповідно до пункту 8.15 договору замовник має право в односторонньому безумовному порядку (у тому числі після закінчення строку дії цього договору) застосовувати до підрядника оперативно-господарську санкцію, яка полягає в утриманні сум пред`явленої підряднику неустойки та розрахованих збитків із сум, що підлягають сплаті, у тому числі за виконані роботи та поставлені матеріали, шляхом відправки підряднику відповідного повідомлення із зазначенням утриманої суми неустойки та розрахованих збитків.

Утримання неустойки та розрахованих збитків не тягне за собою зміну ціни робот за договором.

У результаті перерахування замовником грошових коштів у сумі, що підлягає сплаті підряднику після утримання неустойки та розрахованих збитків, зазначених у повідомленні, вважаються виконаними в повному обсязі зобов`язання замовника з перерахування коштів у сумі, що підлягала сплаті підряднику до утримання неустойки та розрахованих збитків, а також зобов`язання підрядника зі сплати замовнику неустойки та розрахованих збитків, зазначених у повідомленні.

До завершення розгляду по суті спірних питань сторонами або судом, утримання замовником сум пред`явленої підряднику неустойки та розрахованих збитків не є порушенням передбачених цим договором зобов`язань замовника щодо оплати виконаних підрядником робот.

У разі якщо сума, що підлягає утриманню, перевищить суму, що підлягає сплаті за договором, оперативно-господарська санкція за рішенням замовника може поширюватись також і на інші договори, укладені між замовником та підрядником.

Пунктом 9.3 договору передбачено, що підрядник відповідає за недоліки проектної документації, виявлені на наступних стадіях проектування, включаючи недоліки, виявлені під час будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на підставі підсумкових документів. Підрядник зобов`язується усунути зауваження, виявлені у проектній документації, за свій рахунок протягом 20 днів з моменту направлення вимоги замовником або підприємством.

Згідно з пунктом 13.5 договору все офіційне листування, пересилка документів, повідомлень, заяв та претензій, пов`язаних з виконанням цього договору або що випливають з нього, повинні надсилатися сторонам безпосередньо на адреси місцезнаходження один одного, зазначені у цьому договорі .

Крім того, сторони погодили, що офіційні листи (претензії, повідомлення, вимоги, заяви) пов`язані з виконанням цього договору або випливають з нього можуть бути надіслані сторонами шляхом надсилання сканованої копії такого офіційного листа, за підписом уповноваженої особи сторони договору, в електронному повідомленні на наступні електронні адреси: електрона адреса замовника - azovtehgaz@gmail.соm, електрона адреса підрядника - , .

Відповідно до пункту 13.7 договору, цей договір діє до 31 грудня 2021 року. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, прострочених на дату закінчення дії договору, у тому числі гарантійних, а також не зупиняє нарахування штрафних санкцій до моменту фактичного виконання зобов`язань.

Згідно з пунктом 13.13 договору у разі, якщо стане очевидним, що робота не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підряднику строк для усунення недоліків, а у разі невиконання підрядником цієї вимоги - розірвати в односторонньому порядку договір та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи третім особам за рахунок підрядника.

Відповідно до пункту 13.16 договору жодна із сторін не має права передавати третім особам повністю або частково свої права та обов`язки за цим договором без попередньої письмової згоди іншої сторони.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.11.2020 сторонами підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт № 63 за договором №2505/20-РД від 25.05.2020, в якому зазначено, що ТОВ "Азовтехгаз" в особі директора Бабіч Г.М. та ТОВ "М Технологія" в особі директора Виноградова О.О. склали цей акт про те, що виконані роботи по розробці проектної документації на стадії "Робоча документація" розділу "Конструкції металеві КМ (в повному обсязі) і КМД (ВЗ-1.P21.5.F4.1.O2.01.HOK.A.KM1, ВЗ-1.Р21.5.F4.1.02.01.НОК.А.КМЗ, B3-1.P21.5.F4.1.02.01.HOK.A.KM4, ВЗ-1.P21.5.F4.1.02.01.НОК.А.КМ5, B3-1.P21.5.F4.1.02.03.HOK.A.KM1, B3-1.P21.5.F4.1.02.03.HOK.A.KM3, ВЗ-1.P21.5.F4.1.02.04.HOK.A.KM1)" пускового комплексу №5.1 (ПК5.1-ЛД) ГОУ ливарного двору ДП №5 у рамках реалізації проекту "Реконструкція (з новим будівництвом) ГОУ ливарних дворів та бункерної естакади ДП №№2,4,5 ПрАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" м. Маріуполь, вул. Левченка, 1", задовольняють умовам договору та технічного завдання та оформлені в належному вигляді. Претензії до якості і терміну виконання робіт замовник не має. Вартість виконаних робіт без ПДВ: 1800000,00 грн, ПДВ (20%): 360000,00 грн, всього вартість з ПДВ: 2160000,00 грн. Підлягає оплаті за цим актом з урахуванням ПДВ 2160000,00грн, в тому числі ПДВ: 360000,00грн (т.1, а.с. 14).

Матеріали справи містять виставлений ТОВ "М Технологія" рахунок від 11.11.2020 №66 на оплату виконаних робіт за договором №2505/20-РД від 25.05.2020 на суму 2160000,00 грн (т.1, а.с. 15).

Проте, ТОВ "Азовтехгаз" здійснено часткову оплату виконаних за договором №2505/20-РД від 25.05.2020 робіт в розмірі 1080000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.01.2021 №11 (т.1, а.с. 27).

Враховуючи часткову оплату за виконані роботи за спірним договором, ТОВ "М Технологія" звернулось до ТОВ "Азовтехгаз" з вимогою про сплату боргу від 08.04.2021 вих. № 21/1-168, посилаючись на те, що строк оплати за актом здачі-приймання виконаних робіт від 27.11.2020 № 63 настав 26.12.2020, проте зобов`язання за цим актом не виконано в повному обсязі та сума заборгованості становить 1080000,00 грн (т. 1, а.с. 28).

У відповідь на зазначену вимогу ТОВ "Азовтехгаз" у листі від 12.04.2021 №129 повідомило про те, що під час роботи з наданою ТОВ "М Технологія" документацією КМД було виявлено чимало недоліків, конструктивних помилок, відсутність креслень (розрізів), що привело до труднощів зі своєчасним виготовленням металоконструкцій, необхідності виправлення готових виробів та ін.; зокрема, за кресленнями проекту ВЗ-1.Р21.5.F4.1.02.01.HOK.A.KM4 виготовлені частини конструкцій 7 укриттів при монтажних роботах піддавалися приведенню до фактичного стану об`єктів на доменній печі; проектна документація "Укриття № 8" - повністю не підлягає виконанню; цілковита переробка спеціалістами ТОВ "Азовтехгаз" проекту КМ, як наслідок - переробка КМД та повторне узгодження з генеральним замовником. Таким чином, якість розробленої документації не дала можливості здійснити постачання металоконструкцій та виконати монтажні роботи в терміни згідно умов генерального договору, укладеного з ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ", внаслідок чого є претензії до виконання зобов`язань ТОВ "Азовтехгаз" з боку генерального замовника. Крім того, невідповідності та недоліки проектної документації на стадії монтажних робіт призвели до значних додаткових витрат ТОВ "Азовтехгаз".

Відтак, посилаючись на пункти 8.4, 8.14, 9.3 договору від 25.05.2020 №2505/20-РД та з урахуванням викладених обставин, відповідач повідомив позивача про сплату залишку суми боргу після зняття всіх зауважень та претензій від свого генерального замовника ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ" (т.1, а.с. 29).

У червні 2021 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "М Технологія", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз" 1080000,00грн заборгованості, 51624,00грн інфляційних втрат, 13,40грн річних (всього 1131637,40грн), посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором на виконання робіт з розробки проектної документації від 25.05.2020 №2505/20-ДР в частині здійснення повного розрахунку (т.1, а.с. 1-9).

За твердженням позивача, відсутність з боку замовника письмової мотивованої відмови від підписання акта здачі-приймання виконаних робіт з переліком зауважень та недоліків, безумовне погодження та підписання цього акта, відсутність зауважень щодо якості виконаної роботи та часткова оплата цих робіт підтверджує факт належного виконання робіт, а посилання замовника на наявність недоліків лише в листі-відповіді на вимогу позивача про сплату заборгованості свідчить про його ухилення від виконання зобов`язання за договором в частині оплати за виконані роботи.

До того ж, у позовній заяві позивач зазначив про те, що з метою підтвердження інформації відносно заявлених відповідачем претензій щодо якості виконаної роботи ТОВ "М Технологія" направило на адресу генерального замовника ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ" відповідне звернення. До матеріалів позовної заяви долучено відповідь ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ" від 25.05.2021 №01/3720-11.25, в якій товариство повідомило, що в межах реалізації проекту "Реконструкція (з новим будівництвом) ГОУ ливарних дворів та бункерної естакади ДП № 2,4,5 ПрАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА", м. Маріуполь, вул. Левченка, 1" між компанією ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ" та ТОВ "Азовтехгаз" був підписаний акт виконання робіт №1/2586 від 27.11.2020 по розробці проектної документації стадії "Робоча документація" розділу "Конструкції металеві" пускового комплексу №5.1 (ПК5.1-ЛД) "Будівництво газоочисної установки ливарного двору №5" та проведена оплата виконаних робіт в повному обсязі в грудні 2020 року (т.1, а.с. 30).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 14280/21) посилається, зокрема на те, що після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт від 27.11.2020 №63 на стадії виготовлення металоконструкцій замовником були виявлені недоліки в проектній документації, що призвело до неможливості виготовлення на її підставі конструкцій і елементів, а також неодноразових звернень до позивача, розробника проектної документації ТОВ "АВ-Концепція" про усунення невідповідностей в проектній документації. Внаслідок викладених обставин відповідач стверджує, що не зміг в свою чергу здійснити постачання металоконструкцій та виконати монтажні роботи в терміни згідно умов укладеного з ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ" генерального договору від 15.05.2020 №2586/20-РД. На думку відповідача, факт погодження акта здачі приймання-виконаних робіт та часткова оплата за цим актом не свідчить про якісне виконання робіт, оскільки замовник не мав можливості перевірити якість виконаних робіт на час її прийняття та недоліки були виявлені вже на стадії виготовлення металоконструкцій на підставі розробленої позивачем документації. Крім того, відповідач посилається у відзиві на умови пунктів 9.3, 8.4, 8.14 договору від 25.05.2020 №2505/20-ДР, статтю 891 ЦК України щодо відповідальності підрядника у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором (т.1, а.с. 48-53).

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2021 представник ТОВ "Азовтехгаз" звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про витребування доказів, в якому просив суд витребувати у ТОВ "М Технологія" завірені належним чином копії таких документів:

- переліку співробітників підрядника, призначених безпосередніми виконавцями за відповідними етапами робіт з обов`язковим зазначенням ПІБ, контактних телефонів та електронних адрес і підтвердженням їх кваліфікації за договором на виконання робіт по розробці проектної документації №2505/20-ДР від 25.05.2020;

- детального графіку виконання робіт, виконаний в програмному продукті *.ХLS (МS Ехсеl) або *.МРР (МS Ргоjесt: 2007-2013) або *.ХЕR (Оrасlе Ргіmavera 6.х7.х8.х), на підставі графіка виконання робіт за договором на виконання робіт з розробки проектної документації від 25.05.2020 №2505/20-ДР;

- звіту про дотримання термінів виконання робіт відповідно до затвердженого детального графіку виконання робіт за договором на виконання робіт з розробки проектної документації від 25.05.2020 №2505/20-ДР;

- кошторисної документації по кожному коду структурної декомпозиції робіт за договором на виконання робіт з розробки проектної документації від 25.05.2020 №2505/20-ДР;

- журналу авторського нагляду за договором на здійснення авторського нагляду від 25.05.2020 №2505/20-АН;

- табелю-довідки відвідування будівельного майданчика і перелік документації на видані технічні рішення по ходу будівництва за договором на здійснення авторського нагляду від 25.05.2020 №2505/20-АН;

- наказів про направлення у відрядження, посвідчення про відрядження, акти прийому - передачі підсумкових документів за договором на здійснення авторського нагляду від 25.05.2020 №2505/20-АН;

- акта здачі-приймання наданих послуг, оформленого на підставі положень договору на здійснення авторського нагляду від 25.05.2020 №2505/20-АН і фактично відпрацьованого часу;

- документів/договорів, які містять інформацію, щодо надання послуг згідно умов договору на виконання робіт з розробки проектної документації №2505/20-ДР та договору на здійснення авторського нагляду №2505/20-АН від 25.05.2020 безпосередньо ТОВ "М Технологія" та його працівниками або з залученням субпідрядних організацій.

Крім того, заявник просив витребувати у Головного управління ДПС у Харківський області, Східного управління, Індустріальна ДПІ (Слобідський район м.Харкова) інформацію на предмет складання податкових накладних за результатами господарської діяльності між ТОВ "М Технологія" та ТОВ "АВ-КОНЦЕПЦІЯ" 2020 - 2021 роки, копій відповідних податкових накладних (т.2, а.с. 30-32).

05.11.2021 від позивача надійшли заперечення б/н від 02.11.2021 на клопотання про витребування доказів з підстав, що витребувані документи не мають відношення до предмету спору та відповідачем взагалі не обґрунтовано які саме обставини вони можуть підтвердити (т.2, а.с. 53-57).

За наслідками розгляду клопотання ТОВ "Азовтехгаз" про витребування доказів суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки клопотання відповідача про витребування доказів не відповідає вимогам статті 81 ГПК України з огляду на те, що подано з порушенням встановленого процесуального строку та не містить обґрунтувань, які саме обставини можуть підтвердити витребувані докази, або аргументи, які можуть бути спростовані, враховуючи предмет та підстави позову. З цих підстав ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.11.2021 клопотання ТОВ "Азовтехгаз" про витребування доказів залишено без задоволення (т.2, а.с. 69-70).

14.12.2021 місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване рішення про задоволення позову (т.2, а.с. 82-88).

Вказане рішення суду першої інстанції з посиланням на приписи статей 11, 509, 530, 626, 627, 628, 629, 846, 854 ЦК України, мотивоване тим, що позивачем виконані взяті на себе зобов`язання за договором на виконання робіт з розробки проектної документації від 25.05.2020 №2505/20-ДР, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом здачі-приймання виконаних робіт від 27.11.2020 №63 на суму 2160000,00грн, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств без будь-яких зауважень; враховуючи приписи статей 251, 252, 254 ЦК України та умови пункту 2.1 договору щодо строку здійснення замовником оплати, останнім днем закінчення строку виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати робіт є 28.12.2020, а отже, станом на час звернення з даним позовом відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо остаточного розрахунку; сторони вказаного договору відповідно до вимог ст. 627 ЦК України пов`язали момент виникнення обов`язку із здійснення повної оплати робіт за договором виключно з датою підписання відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт; підписанням акта здачі-приймання виконаних робіт без зауважень замовник у розумінні п. 5.4 договору підтвердив прийняття робіт; доказів на підтвердження направлення замовником підряднику відповідно до п.п.5.5, 9.3. договору повідомлень/вимог щодо необхідності усунути зауваження, виявлені у проектній документації, у тому числі внести певні зміни, поправки, виправлення до проектної документації матеріали справи не містять; судом відхилені надані відповідачем скриншоти електронної переписки на підтвердження звернень з претензіями щодо якості розробленої документації, оскільки зміст вказаних документів не доводить звернення з відповідними претензіями саме до ТОВ "М Технологія" як зобов`язаної сторони за договором №2505/20-ДР від 25.05.2020, враховуючи у тому числі відсутність у листах належних реквізитів адресата відповідно до умов п.13.5 договору.

Крім того, суд першої інстанції, зазначив про те, що матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від результатів робіт відповідно до п.3.3.4 договору або застосування до підрядника відповідно до умов п.8.15 договору оперативно-господарських санкцій у вигляді утримання пред`явленої ТОВ "М Технологія" суми неустойки із належних до оплати коштів за виконані роботи або пред`явлення відповідачем позивачу вимог з оплати штрафних санкцій відповідно до умов спірного договору, а тому відхилив посилання на умови пункту 8.14 договору та дійшов висновку про відсутність підстав вважати припиненими господарські зобов`язання відповідача відповідно до ч.1 ст. 202 та ч. 3 ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд зазначив, що розмір основного боргу у заявленому розмірі не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, а також перевіривши наданий позивачем розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про правомірність позовних вимог в частині нарахування цих сум.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на неналежну якість розробленої документації, здійснену позивачем на виконання умов договору від 25.05.2020 №2505/20-ДР. За твердженням апелянта, погоджений сторонами акт здачі-приймання виконаних робіт не підтверджує факт якісного виконання робіт, оскільки замовник не мав можливості перевірити якість цих робіт за відсутності відповідних фахових знань та недоліки були виявлені на стадії виготовлення металоконструкцій на підставі неякісно розробленої позивачем документації, про що, зокрема, свідчить наявний в матеріалах справи Журнал реєстрації дозволів на внесення змін, до якого після підписання акта здачі-приймання виконаних робіт було внесено загальний перелік змін до проектної документації.

Відповідач, посилаючись на обставини щодо укладення між ТОВ "Краматорський завод металевих конструкції" та ТОВ "Азовтехгаз" договору на виконання робіт від 20.10.2020 №10МК/10/2020, між ТОВ "Спеціалізоване управління №112 "Стальконструкція" та ТОВ "Азовтехгаз" договору підряду від 07.10.2020 № 3МК/20, зазначає про те, що якість розробленої документації не надала можливості здійснити постачання металоконструкцій та виконати монтажні роботи в терміни згідно умов генерального договору від 05.06.2020 № 2586/20-СМР, укладеного з ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ", оскільки на адресу ТОВ "Азовтехгаз" від виконавців неодноразово надходили листи щодо неможливості виконання договорів у зв`язку з наявністю недоліків в проектній документації та неможливості виготовлення конструкцій та елементів на підставі зазначеної документації, про що свідчить наявна в матеріалах справи переписка між ТОВ "КЗМК", ТОВ "АВ-КОНЦЕПЦІЯ", ТОВ "Азовтехгаз", ТОВ "М Технологія",ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ".

Також відповідач посилається на положення пунктів 9.2, 9.3, 8.4, 8.14 договору та статті 891 ЦК України щодо відповідальності підрядника за недоліки документації та робіт.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі вказує на те, що з проектної документації, переданої ТОВ "М Технологія" вбачається, що фактичним виконавцем робіт є ТОВ "АВ-КОНЦЕПЦІЯ", а отже ТОВ "М Технологія" в порушення умов договору без попереднього письмового погодження з ТОВ "Азовтехгаз" передано обов`язки за договором третій особі - ТОВ "АВ-КОНЦЕПЦІЯ". З цих підстав, 21.02.2022 на адресу позивача був надісланий лист з вимогою сплатити штраф у розмірі 1080000,00 грн, що становить 50 % від загальної вартості робіт, на підставі пункту 8.5 договору; вказаний лист доданий до апеляційної скарги.

Крім того, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що вплинули на прийняття остаточного рішення, а саме: ухвалами Господарського суду Донецької області від 23.10.2021, 10.11.2021, 24.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через відсутність технічної можливості, тоді як в ухвалі суду від 09.06.2021 було зазначено про наявність в суду такої технічної можливості; ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.11.2021 безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, що мають вирішальне значення для повного та всебічного з`ясування обставин справи; під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "М Технологія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз" про стягнення заборгованості, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за договором на виконання робіт з розробки проектної документації від 25.05.2020 №2505/20-РД.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість виконання договору сторонами.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору від 25.05.2020 №2505/20-РД, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, суд апеляційної інстанції зазначає, що даний договір є договором підряду, а отже, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями § 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів (ч.4 ст. 837 ЦК України).

Параграф 4 "Підряд на проектні та пошукові роботи" включений до глави 61 Цивільного кодексу України "Підряд", що свідчить, що підряд на проектні та пошукові роботи є різновидом договорів підряду.

Статтею 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Отже, договір підряду складається з двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. (Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 911/2320/20).

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачем, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору, не було оплачено виконані ним роботи з розробки проектної документації. Відтак, з урахуванням предмету спору у даній справи та доводів апелянта, дослідженню підлягає питання щодо дотримання замовником зобов`язань за договором підряду з оплати за виконані роботи в межах визначених договором строків.

Згідно з частиною першою статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом

Виходячи з положень статей 509, 526, 837, 854, 887-890 Цивільного кодексу України, на підставі договору підряду у замовника виникає обов`язок оплатити підряднику належним чином виконані роботи після їх остаточної здачі, якому кореспондує право підрядника вимагати таку оплату.

Як вже було зазначено вище, за умовами пункту 2.1 договору сторони передбачили, що загальна вартість робіт з договору з урахуванням ПДВ складає 2160000,00грн; замовник здійснює оплату за цим договором шляхом перерахування коштів на банківський рахунок підрядника протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акта здачі-приймання виконаних робіт та отримання рахунку підрядника.

Тобто, зі змісту умов договору слідує, що сторонами передбачено строки здійснення розрахунку на підставі підписаних актів здачі-приймання виконаних робіт, а саме: момент виникнення обов`язку зі здійснення повної оплати робіт за договором пов`язаний виключно з датою підписання відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт.

Колегія суддів зазначає, що договором передбачено складання актів приймання виконаних робіт для визначення вартості виконаних робіт та проведення розрахунків за виконані роботи за договором. Отже сторони у договірному порядку дійшли згоди щодо того, якими документами підтверджується склад, обсяг і вартість виконаних робіт, а саме про обов`язковість складення актів приймання виконаних робіт відповідно до положень.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Отже, сторони на свій розсуд погодили умови договору щодо оплати виконаних робіт на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт, і зазначені умови є обов`язковими для виконання сторонами, з огляду на що вбачаються необґрунтованими доводи скаржника, що в даному випадку акти виконаних робіт не є достатньою підставою для оплати виконаних робіт.

На підтвердження виконання робіт за договором від 25.05.2020 №2505/20-ДР позивачем долучено до матеріалів справи акт здачі-приймання виконаних робіт від 27.11.2020 № 63, в якому зазначено перелік робіт: розробка проектної документації на стадії "Робоча документація" розділу "Конструкції металеві КМ (в повному обсязі) і КМД (ВЗ-1.P21.5.F4.1.O2.01.HOK.A.KM1, ВЗ-1.Р21.5.F4.1.02.01.НОК.А.КМЗ, B3-1.P21.5.F4.1.02.01.HOK.A.KM4, ВЗ-1.P21.5.F4.1.02.01.НОК.А.КМ5, B3-1.P21.5.F4.1.02.03.HOK.A.KM1, B3-1.P21.5.F4.1.02.03.HOK.A.KM3, ВЗ-1.P21.5.F4.1.02.04.HOK.A.KM1)" пускового комплексу №5.1 (ПК5.1-ЛД) ГОУ ливарного двору ДП №5 у рамках реалізації проекту "Реконструкція (з новим будівництвом) ГОУ ливарних дворів та бункерної естакади ДП №№2,4,5 ПрАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" м. Маріуполь, вул. Левченка, 1" (т.1, а.с. 14).

Вказаний акт підписаний представниками сторін - директором ТОВ "Азовтехгаз" Бабіч Г.М. та директором ТОВ "М Технологія" Виноградовим О.О. та скріплений печатками підприємств без будь-яких зауважень. Зокрема, за змістом акта відповідач підтвердив відсутність претензій до якості робіт, сторони підтвердили, що підлягає оплаті за цим актом з урахуванням ПДВ 2160000,00грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що підписання замовником акта здачі-приймання виконаних робіт від 27.11.2020 № 63, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і який відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарської операції і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи (надані послуги).

Проте, відповідачем здійснено часткову оплату за виконані роботи згідно договору, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість на суму 1080000,00 грн, яка не сплачена відповідачем на час ухвалення оскаржуваного рішення.

Щодо доводів апелянта про відсутність підстав для здійснення повного розрахунку за виконані роботи, з огляду на неналежну якість розробленої документації, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Статтею 852 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Такі положення кореспондуються з умовами пункту 3.3.2 договору.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі; замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого із них має бути призначена експертиза.

Наведені норми містять презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи. Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Значення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи. (Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 927/482/16).

Отже замовник зобов`язаний заявити підрядникові по-перше: щодо допущених у роботі відступів від умов договору; по-друге: щодо інших недоліків. Інакше він втрачає право надалі посилатися на відповідні обставини (Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/18570/19).

Відповідно до умов цього договору замовник зобов`язаний у строк та на умовах, зазначених у цьому договорі, прийняти та оплатити виконані роботи (п. 3.1.2 договору).

Результатом робіт сторони визначили розроблені підсумкові документи, що відповідають усім вимогам цього договору, додатків до нього, чинного законодавства, стандартів та норм (п.1.3 договору).

Порядок здачі приймання виконаних робіт передбачений розділом 5 договору. Так, відповідно до пунктів 5.4, 5.5 договору замовник зобов`язується в строк, що не перевищує 15 (п`ятнадцять) робочих днів з моменту отримання підсумкових документів, розглянути їх, підтвердити їх прийняття шляхом підписання акта здачі-приймання виконаних робіт або надати письмову мотивовану відмову з переліком зауважень та недоліків, виявлених на момент перевірки підсумкових документів. Підрядник зобов`язаний внести відповідні зміни та/або виправлення за свій рахунок протягом 7 календарних днів з моменту надіслання замовником відповідного повідомлення та повторно надати замовнику виправлені підсумкові документи.

Отже, сторони у договорі погодили порядок вчинення дій у разі виявлення недоліків у роботі підрядника або відступів від умов договору.

З аналізу норм чинного законодавства слідує, що обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом та договором, укладеним між сторонами спору, покладено саме на замовника.

Підписання замовником актів приймання-передачі виконаних робіт без зауважень та заперечень свідчить про відсутність претензій замовника щодо якості та кількості виконаних робіт і відповідно наявність у замовника обов`язку оплатити такі роботи (Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/18570/19, від 12.01.2022 у справі № 903/4/18).

Судова колегія зазначає, що у відповідності до вимог частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України та пункту 5.4 договору відповідачем не було заявлено про відступи або будь-які недоліки у виконаних роботах під час прийняття робіт за актом здачі-приймання виконаних робіт від 27.11.2020 № 63. Натомість, шляхом підписання відповідного акта здачі-приймання виконаних робіт замовник тим самим у розумінні пункту 5.4 договору підтвердив повноту та належне виконання позивачем робіт, визначених договором від 25.05.2020 №2505/20-ДР, на стадії перевірки підсумкових документів.

Отже, відповідач, не вимагаючи від відповідача усунення недоліків спірної документації, фактично діяв на власний ризик щодо отримання негативних наслідків від не вчинення таких дій.

При цьому, посилання апелянта на неможливість перевірити якість виконаних робіт під час їх прийняття через відсутність відповідних фахових знань для перевірки проектної документації колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки як нормами чинного законодавства, так й умовами укладеного між сторонами договору передбачений обов`язок замовника оглянути результати робіт (підсумкові документи), який передує прийняттю цих робіт замовником шляхом підписання акта здачі-прийняття виконаних робіт.

Відтак, оскільки виконані позивачем підрядні роботи були прийняті відповідачем після їх огляду шляхом підписання актів здачі-приймання робіт без зауважень щодо їх якості та вартості, вказані роботи були частково оплачені відповідачем після їх прийняття, то відповідно до положень статті 853 Цивільного кодексу України відповідач втратив право у подальшому посилатись на відступи від умов договору або недоліки у виконаних роботах, зокрема, через неможливість належної перевірки підсумкових документів під час їх прийняття, а тому несе будь-які ризики за цими роботами самостійно.

Крім цього, апеляційним судом встановлено, що відповідачем не надано доказів належної фіксації допущених позивачем відступів від умов договору або інших недоліків, встановлення розумного строку на їх виправлення, а також будь-яких інших претензій щодо неналежного виконання позивачем взятих на себе договірних зобов`язань в порядку, визначеному частиною 1 статті 852 ЦК України.

Стосовно тверджень відповідача про неналежне виконання позивачем умов договору, що призвело до неможливості вчасно здійснити постачання металоконструкцій та виконати монтажні роботи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно з частиною першою статті 858 Цивільного кодексу України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно із статтею 891 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки проєктно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проєктно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проєктно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проєктно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, дані спеціальні норми прямо передбачають, що підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації в першу чергу саме шляхом перероблення проектно-кошторисної документації і саме на вимогу замовника, оскільки тільки від нього він може дізнатися про наявні недоліки (Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/13725/16).

Наведене кореспондується з положеннями пункту 9.3 договору, за умовами якого підрядник відповідає за недоліки проектної документації, виявлені на наступних стадіях проектування, включаючи недоліки, виявлені під час будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на підставі підсумкових документів. Підрядник зобов`язується усунути зауваження, виявлені у проектній документації, за свій рахунок протягом 20 днів з моменту направлення вимоги замовником або підприємством.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у порядку пункту 9.3 договору звертався до позивача з відповідною вимогою щодо переробки спірної проектної документації або щодо необхідності усунути зауваження, виявлені у проектній документації, в тому числі внести певні зміни, поправки, виправлення до цієї документації.

Щодо долучених до відзиву скриншотів електронної переписки на підтвердження звернень з претензіями щодо якості розробленої документації, суд першої інстанції правомірно не прийняв їх до уваги, оскільки зі змісту вказаних документів неможливо встановити звернення з відповідними претензіями саме до ТОВ "М Технологія" як зобов`язаної сторони за договором від 25.05.2020 №2505/20-ДР, враховуючи у тому числі відсутність у листах належних реквізитів адресата у відповідності до пункту 13.5 договору.

В свою чергу, позивач зазначив, що на електронні адреси ТОВ "М Технологія" (, ), які визначені у договорі як основні для направлення кореспонденції, пов`язаної з виконанням цього договору (п. 13.5 договору), належні та відповідні претензії щодо неналежного виконання умов договору та/або внесення змін до проектної документації не надходило. Вказані обставини не спростовані відповідачем.

При цьому, враховуючи норми чинного законодавства та умови укладеного між сторонами договору щодо обов`язку замовника повідомити підрядника (в даному випадку позивача) про виявлені недоліки проєктно-кошторисної документації, зважаючи на відсутність доказів пред`явлення відповідачем відповідних претензій/вимог до ТОВ "М Технологія" про усунення виявлених недоліків, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що під час виконання договорів підряду з третіми особами на адресу відповідача неодноразово надходили листи щодо неможливості виконання договорів у зв`язку з наявністю недоліків у проектній документації.

Доданий до відзиву на позов журнал реєстрації дозволів на внесення змін, розпочатий 25.02.2021, також не є таким повідомленням позивача про недоліки проєктно-кошторисної документації, оскільки складений ТОВ "Азовтехгаз" в односторонньому порядку, за відсутності представників підрядника. Водночас, в матеріалах справи також відсутні і докази залучення відповідачем незалежної експертної організації з метою встановлення факту наявності дефектів (недоліків) робіт, визначення причин виникнення таких дефектів та надання можливих рекомендацій щодо можливості їх усунення.

Необґрунтованими є також посилання відповідача на укладений між сторонами договір №2505/20-АН на здійснення авторського нагляду (код СДР: В3-1.Р21.5.F4.1.РМ.02.01.02), оскільки за цим правочином між сторонами склалися окремі права та обов`язки, які не охоплюються правовідносинами за спірним договором, а отже не входять до предмету доказування в межах даної справи, з урахуванням предмета та підстав цього позову.

Судова колегія також зазначає, що лист-відповідь ТОВ "Азовтехгаз" від 12.04.2021 №129 містить лише посилання на те, що якість розробленої документації не дала можливості здійснити постачання металоконструкцій та виконати монтажні роботи в терміни згідно умов генерального договору, укладеного з ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ", внаслідок чого є претензії до виконання зобов`язань ТОВ "Азовтехгаз" з боку генерального замовника, а також, що невідповідності та недоліки проектної документації на стадії монтажних робіт призвели до значних додаткових витрат ТОВ "Азовтехгаз". Відтак, посилаючись на пункти 8.4, 8.14, 9.3 договору від 25.05.2020 №2505/20-РД та з урахуванням викладених обставин, відповідач повідомив позивача про сплату залишку суми боргу після зняття всіх зауважень та претензій від свого генерального замовника ТОВ "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ" (т.1, а.с. 29).

Відповідно до пункту 8.4 договору у разі неналежного (неякісного) виконання робіт підрядник на вимогу замовника сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від договірної вартості дефектного етапу робіт (з урахуванням ПДВ).

У пункті 8.14 договору передбачено, що суми неустойки, а також збитків, що підлягають відшкодуванню, передбачені пунктами 8.3-8.12 договору, сплачуються підрядником замовнику протягом 10 робочих днів з моменту пред`явлення відповідної обґрунтованої вимоги замовника. Забезпечення виконання зобов`язань підрядника зі сплати санкцій та відшкодування замовнику збитків, обумовлених невиконанням або неналежним виконанням підрядником своїх зобов`язань за договором, повернення коштів буде здійснюватись замовником із сум платежів за виконані роботи, а також інших платежів, що підлягають перерахуванню підряднику. Ці кошти будуть використовуватись для гарантування виконання фінансових зобов`язань підрядника до моменту їх фактичного виконання.

Відповідно до пункту 8.15 договору замовник має право в односторонньому безумовному порядку (у тому числі після закінчення строку дії цього договору) застосовувати до підрядника оперативно-господарську санкцію, яка полягає в утриманні сум пред`явленої підряднику неустойки та розрахованих збитків із сум, що підлягають сплаті, у тому числі за виконані роботи та поставлені матеріали, шляхом відправки підряднику відповідного повідомлення із зазначенням утриманої суми неустойки та розрахованих збитків.

Проте, вказаний лист від 12.04.2021 №129 не містить ні вимог замовника до позивача щодо необхідності усунути недоліки проектної документації у відповідності до пункту 9.3 договору, ні повідомлення про пред`явлення позивачу вимоги про сплату неустойки у відповідності до пункту 8.4 договору за неналежне (неякісне) виконання робіт із зазначенням суми цієї неустойки, а посилання відповідача на сплату залишку суми боргу після зняття всіх зауважень та претензій від свого генерального замовника не відповідає умовам укладеного сторонами договору.

Відтак, матеріали справи не містять доказів пред`явлення відповідачем позивачу вимог з оплати штрафних санкцій відповідно до умов спірного договору та застосування ТОВ "Азовтехгаз" до підрядника в односторонньому порядку відповідно до умов пункту 8.15 договору оперативно-господарських санкцій у вигляді утримання пред`явленої ТОВ "М Технологія" суми неустойки із належних до оплати коштів за виконані роботи.

Водночас, стягнення замовником штрафних санкцій за порушення позивачем умов договору не є предметом даного спору, що виключає необхідність дослідження цих обставин.

Враховуючи викладене в сукупності, відповідач не звільняється від виконання своїх грошових зобов`язань та відповідно відповідальності за несвоєчасне їх виконання.

Щодо доданого до матеріалів апеляційної скарги листа-вимоги ТОВ "Азовтехгаз" від 21.01.2022 про сплату штрафу за неналежне виконання умов договору на виконання робіт з розробки проектної документації від 25.05.2020 №2505/20-ДР на підставі пункту 8.5договору у розмірі у розмірі 1080000,00 грн, що становить 50 % від загальної вартості робіт, суд апеляційної інстанції зазначає.

Відповідно до частини 2, 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. (ч.ч. 4, 5 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та (одночасно) перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції, без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції, буде вважатися порушенням положень статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України.

Наведені положення Господарського процесуального кодексу України пов`язують вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів з одночасним виконанням критеріїв: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи". При цьому тягар доведення зазначених обставин покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою) про долучення доказів.

Подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14, від 01.07.2021 у справі № 46/603.

Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку - відповідача). Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність.

Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 922/2187/20.

Вказаний лист не надавався відповідачем до матеріалів справи під час розгляду справи судом першої інстанції, оскільки складений після прийняття судом оскаржуваного рішення, та не був предметом дослідження місцевим господарським судом, а тому в силу приписів статті 269 ГПК України не може бути прийнятий колегією суддів до уваги в якості доказу.

Судова колегія звертає увагу на те, що викладені в апеляційній скарзі нові обставини щодо порушення позивачем умов договору в частині передання обов`язків за договором третій особі та пред`явлення з цих підстав відповідачем вимоги про сплату штрафу у розмірі 1080000,00 грн у відповідності до пункту 8.5 договору, взагалі не наводились у відзиві на позовну заяву, не були і не могли бути предметом розгляду місцевим господарським судом, оскільки як встановлено вище таку вимогу було пред`явлено лише після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, а отже, вони виходять за межі судового розгляду суду першої інстанції, а відтак і за межі апеляційного перегляду справи.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 29.11.2021 у справі № 910/11215/20).

За наведених обставин, враховуючи наведені приписи законодавства та умови договору, зважаючи, що встановлені у справі обставини свідчить про прийняття замовником виконаних робіт без претензій щодо їх якості, обсягів і вартості, та відповідно виникнення обов`язку з оплати їх вартості у строк, який визначений умовами договору та залежить саме від дати підписання актів виконаних робіт, безпідставними є твердження скаржника про відсутність підстав для здійснення повного розрахунку за виконані роботи через неналежну якість розробленої документації.

З огляду на викладене, дослідивши обставини справи та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи приписи статей 75-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу, оскільки замовник в порушення вимог статей 854, п.1. ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України безпідставно ухиляється від виконання зобов`язання щодо оплати у встановлений строк робіт щодо розроблення проектно-кошторисної документації, чим порушує право позивача на отримання оплати за виконані роботи (надані послуги), що своєю чергу є підставою для покладення на нього обов`язку оплатити роботи, виконані виконавцем за договором.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, положення частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено що, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та законодавства України. Керуючись ч.2. ст.625 Цивільного кодексу України сторони узгодили розмір річних: 0.003%.

Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань в частині оплати виконаних робіт за договором, зважаючи на суми боргу з урахуванням дат їх виникнення та строків оплати, перевіривши розрахунок 0.003% річних та інфляційних витрат, суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок, дійшов обґрунтованого висновку про правомірність нарахування позивачем 0,003% річних у сумі 13,40 грн та інфляційних витрат у сумі 51624,00 грн.

При цьому, до суду першої інстанції відповідачем не було надано будь-яких зауважень на розрахунок позивача. Доводи апеляційної скарги також не стосуються правильності розрахунків позивача та висновків місцевого господарського суду щодо їх обґрунтованості, а тому у відповідності до вимог статті 269 ГПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Отже, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту виконання позивачем договірних зобов`язань за спірним договором в частині виконання робіт з розробки проектної документації, настання строку їх оплати, зважаючи на несплату відповідачем вартості виконаних робіт, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача несплаченої суми боргу у розмірі 1080000,00 грн, а також 0,003 % річних у сумі 13,40 грн та інфляційних втрат у сумі 51624,00, нарахованих у зв`язку із простроченням оплати.

Відповідачем в ході апеляційного провадження не було наведено переконливих доводів на спростування вищевказаного висновку

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення в зазначеній частині.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.

Що ж до незгоди відповідача з незадоволенням його клопотання про витребування доказів, то колегія суддів зазначає таке.

За змістом частин 1- 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Тобто ГПК передбачає спеціальний порядок подання до суду доказів, зокрема, подання всіх необхідних доказів відповідачем разом із поданням відзиву на позовну заяву, або, у разі неможливості подання доказів разом із відзивом, дотримання порядку, визначеного ч.4 ст.80 ГПК. Невиконання зазначеного порядку та вимог ГПК має наслідком відсутність у суду обов`язку приймати такі докази та враховувати їх під час розгляду справи. (Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 916/700/21.

Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що відзив на позовну заяву було подано відповідачем до суду 02.07.2021, клопотання про витребування доказів відповідачем у цей строк заявлено не було. Як зазначив відповідач у відзиві та підтверджується матеріалами справи копію ухвали суду першої інстанції від 09.06.2021 одержано ТОВ "Азовтехгаз" 22.06.2021 (т.1, а.с. 48, 251).

Суд першої інстанції установив, що клопотання про витребування доказів відповідачем подано з порушенням статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, без належного обґрунтування наявності причин, що не залежали від відповідача, для подання відповідного клопотання, а також без обґрунтування того, які саме обставини будуть підтверджені у судовому розгляді по суті справи, у зв`язку з чим суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.

Апеляційний господарський суд також вважає необґрунтованими доводи скаржника про порушення судом першої інстанції його права на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з огляду на таке.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 197 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Частиною п`ятою статті 197 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ухвалами суду першої інстанції від 23.10.2021, 10.11.2021, 24.11.2021 відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання з підстав відсутності технічної можливості у Господарському суді Донецької області проведення засідання в режимі відеоконференції, на дати звернення відповідача з відповідними заявами, оскільки зали судових засідань, які оснащені відповідним обладнанням для забезпечення відеоконференцзв`язку вже заброньовані для проведення судових засідань по інших справах (т.2, а.с. 42, 63, 76).

Отже, з урахуванням частини п`ятої статті 197 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи подання такої заяви, представник скаржника (який є адвокатом та кваліфікація якого за наявності відповідного дійсного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю презюмується) повинен був усвідомлювати наслідки та ризики, які може понести його клієнт, у випадку неможливості участі представника у відеоконференції поза межами приміщення суду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене та встановлені судами попередніх інстанції обставини щодо відсутності технічної можливості проведення призначеного судового засідання у режимі відеоконфренції, враховуючи тривалість розгляду цієї справи у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції та відхиляє доводи скаржника у цій частині.

Крім того, колегія суддів виходить із того, що рішення суду першої інстанції переглядалось судом апеляційної інстанції, який має право щодо перегляду справи, ураховуючи статті 269, 275 ГПК України. Відтак доступ до правосуддя скаржника не було обмежено, сторона була почута в межах її доводів, з урахуванням принципу змагальності.

Наведене свідчить, що доводи позивача про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування в оскаржуваній частині.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз" без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 14.12.2021 у справі №905/1039/21- без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехгаз" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 14.12.2021 у справі №905/1039/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.09.2022.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Плахов

Суддя О.В. Шевель