ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 серпня 2022 року Справа № 903/295/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: адвоката Богданова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-Імперія"

про стягнення 91344грн 15коп

встановив: 10.05.2022 ТОВ "КПП Центр" (позивач) звернувся до господарського суду з позовом, уточненим заявою про зменшення позовних вимог від 02.06.2022, до ТОВ "ДП-Імперія" (відповідача), в якому просить стягнути з відповідача 91344,15грн., з них: 29996грн основного боргу, 2554,64грн. пені, 3203,61грн. інфляційних нарахувань, 410,42грн. 3 % річних та 55179,49грн. штрафу.

Також позивач просить стягнути з відповідача 4400грн витрат на правову допомогу та 2481грн витрат по сплаті судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повної оплати поставленого позивачем товару згідно договору поставки №551047 від 28.01.2021.

Ухвалою суду від 13.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи по суті призначено 07.06.2022 р.

Ухвала суду від 13.05.2022, яка була надіслана відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві та у витязі з ЄДРПОУ: 43000, м.Луцьк, вул. Шопена, буд.22, повернулася до суду без вручення адресату з відміткою укрпошти "Причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою суду від 07.06.2022 відкладено розгляд справи на 30.06.2022.

Ухвалою суду від 30.06.2022р. постановлено: перейти до розгляду справи №903/295/22 за правилами загального позовного провадження; замінити засідання, призначене на 30.06.22 для розгляду справи, на підготовче засідання; продовжити строк підготовчого провадження до 11.08.2022 року; відкласти підготовче засідання на 26.072022 р.; встановити сторонам строк до 22.07.2022 для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів, пов`язаних з розглядом справи, які не були подані сторонами до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу.

Ухвалою суду від 26.07.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 11.08.2022р.

Ухвалою суду від 11.08.2022 відкладено розгляд справи по суті на "30" серпня 2022.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, позову не оспорив.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи у суді на офіційному веб-сайті судової влади України були розміщені оголошення про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судово розгляду по суті на 11.08.2022 та про відкладення розгляду справи по суті на 30.08.2022.

Згідно ч.4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, згідно трекінгу відправлень із сайту Укрпошта, вбачається, що відповідачу було вручено поштове відправлення - заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Отже відповідачу було відомо про розгляд справи у суді.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

У судовому засіданні 30.08.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.

Оскільки відповідач був повідомлений про розгляд справи у суді, явка у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи неподання відзиву на позовну заяву та інших письмових заяв чи клопотань, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

28.01.2021 між ТОВ «КПП Центр» (Постачальником) та ТОВ "ДМ-ІМІІЕРІЯ" (Покупцем) укладено Договір поставки № 551047 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язаний передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язаний прийняти його та оплатити на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що предметом Договору с поставка запасних частин, аксесуарів до транспортних засобів та розхідних матеріалів (товар), за погодженою кількістю, асортиментом та ціною, згідно виставленого рахунку-фактури Постачальника.

Згідно до п.3.3.1 Договору Покупець зобов`язаний прийняти Товар та своєчасно його оплатити.

Строк поставки товару становить 7 днів з дати підтвердження замовлення Постачальником. Передача товару оформляється видатковою накладною, в якій зазначається найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість (п.4.1, 4.3 Договору).

Загальна сума Договору визначається за сумою всіх видаткових накладних, виданих Постачальником. Назва, асортимент та ціни за кожну окрему одиницю товару, а також загальна ціна товару вказуються у видатковій накладній, яка є невід`ємною частиною даного Договору. Товар передається, на умовах оплати згідно п. 5.5. даного Договору з моменту підписання видаткової накладної на товар або декларації (накладної на вантаж) у випадку доставки товару кур`єрськими фірмами. Оплата Товару здійснюється Покупцем на основі даного Договору і видаткових накладних до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару. Моментом отримання Товару вважається момент підписання представником Покупця видаткової накладної на проданий Товар чи здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (кур`єрським фірмам) в порядку п.2 ст. 664 Цивільного кодексу України. (п.5.1 - 5.3, 5.5, 5.7).

Пунктом 6.1 Договору сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати Товару, встановлених умовами цього Договору, Покупець сплачує Постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого Товару за кожен день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення Постачальника до суду.

Відповідно до п.6.3 Договору у випадку прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів Покупець окрім пені сплачує Постачальнику штраф у розмірі 1% від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення Постачальника до суду.

Пунктами 10.1, 10.2. Договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2021. У випадку, якщо за 15 календарних днів до закінчення терміну дії цього Договору від жодної зі сторін не надійшло письмове повідомлення про його розірвання, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік.

Договір підписаний сторонами та засвідчений їх печатками.

На виконання договірних зобов`язань позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 39996грн., що підтверджується за видатковими накладними: №FТМ00308616/21 від 15.09.2021 на суму 16 188,00 грн, №FТМ00314564/21 від 20.09.2021 на суму 759,00 грн, FТМ00314578/21 від 20.09.2021 на суму 13 896,00 грн., №FТМ00314723/21 від 20.09.2021 на суму 1959 грн., №FТМ00322418/21 від 25.09.2021 на суму 7 194 грн. Видаткові накладні містять відмітку (підпис) в графі "Отримав" завірену печаткою ТОВ "ДП-Імперія".

Відповідач частково оплатив отриманий товар у розмірі 10000грн., а саме 5000грн - 17.12.2021 та 5000грн - 22.12.2021, про що свідчить виписка з банку. Вказана оплата була зарахована позивачем в часткову оплату згідно видаткової накладної №FТМ00308616/21 від 15.09.2021. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість на суму 29996грн.

З метою мирного врегулювання спору позивач надсилав відповідачу претензію №896 від 14.12.2021 з вимогою оплатити борг та штрафні нарахування. Претензія була залишена відповідачем без задоволення.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Товар поставлено відповідачу згідно видаткових накладних та прийнято останнім без зауважень та заперечень, тому обов`язок оплатити його вартість виникає у відповідача в силу припису ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України після прийняття товару від позивача, тобто з дати підписання видаткових накладних.

За таких обставин, факт отримання товару відповідачем та відсутність заперечень, що підтверджується підписом на видатковій накладній, скріпленим печаткою відповідача, здійсненою частковою оплатою за отриманий товар відповідачем, є самостійними підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

На день розгляду спору заборгованість відповідача за отриманий товар не оспорена відповідачем, становить 29996грн., підтверджена матеріалами справи та є підставною, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, позивач нарахував відповідачу 2554,64грн. пені (п.6.1 Договору) за період з 05.10.2021 по 03.05.2022, 3203,61грн. інфляційних нарахувань за період жовтень 2021-квітень 2022, 410,42грн. 3 % річних за період з 05.10.2021 по 03.05.2022 та 55179,49грн. штрафу (п.6.3 Договору) період з 05.10.2021 по 03.05.2022.

Суд, перевіривши розрахунки позивача, встановив, що нараховані 2554,64грн. пені, 3203,61грн. інфляційних нарахувань, 410,42грн. 3 % річних та 55179,49грн. штрафу є підставними та підлягають до стягнення з відповідача. Нарахування позивача не заперечені відповідачем, контррозрахунку не подано.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481грн слід покласти на відповідача.

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4400грн.

Відповідно до п.1 ч.3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження зазначених витрат представник позивача надав суду: копії договору №26 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 26.04.2022, укладеного між ТОВ "КПП Центр" та Адвокатським бюро "Богданова"; акту виконаних робіт про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.06.2022 на суму 4400грн, ордеру на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордеру №14 від 02.06.2022 на суму 4400грн.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.3 Договору сторони погодили, що за надання правової (професійної правничої) допомоги Клієнт сплачує Бюро плату за правову допомогу згідно актів виконаних робіт за домовленістю. Остаточна сума визначається Сторонами в акті виконаних робіт. Клієнт сплачує Бюро передоплату (аванс) у сумі 1000грн як гонорар успіху, у випадку не задоволення позовних вимогчи задоволення частково, гонорар успіху повертається Клієнту в 3-денний термін повністю або пропорційно відмовленим вимогам. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, ціною позову і є підтвердженим на суму 4400грн.

Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4400грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-Імперія" (43000, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Шопена, буд.22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" (81500, Львівська обл, с.Черляни, вул.Польова, буд.97, ) 91344грн 15коп. (з них: 29996грн основного боргу, 2554,64грн. пені, 3203,61грн. інфляційних нарахувань, 410,42грн. 3 % річних та 55179,49грн. штрафу), а також 2481грн витрат по сплаті судового збору та 4400грн витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 31.08.2022.

Суддя О. Г. Слободян