ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1340/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітне насіння"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська сільськогосподарська компанія"

про стягнення 311 085,48 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Елітне насіння" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська сільськогосподарська компанія" про стягнення 311085,48 грн, з яких 268 509,42 грн основний борг, 13 595,12 грн інфляційних, 28 980,94 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням з боку відповідача умов укладеного між сторонами договору №ЕН-49ж від 23.04.2020 в частині проведення розрахунку за отриманий від позивача товар, в результаті чого утворилась заборгованість, яка є предметом спору.

Ухвалою від 11.01.2022 р. було призначено підготовче засідання.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Позивач та відповідач повноважених представників в судове засідання не направили.

20.05.2022 через електронний суд від представника позивача надійшло клопотання про розгляд підготовчого засідання за відсутності останнього з проханням постановити ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

06.06.2022 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. Відповідно до даної заяви останній просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в загальній сумі 329 060,31грн, із яких 268 509,42грн основний борг, 31 569,95грн інфляційних втрат та 28 980,94грн штрафу, судовий збір у розмірі 4 935,90 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 07.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1340/21 до судового розгляду по суті на "23" серпня 2022 р.

22.08.2022 до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи по суті за його відсутності позовні вимоги повністю підтримує.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 18.06.2022.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Елітне насіння" (надалі за текстом - Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська сільськогосподарська компанія" (надалі за текстом - відповідач, покупець) був укладений Договір № ЕН-49ж , за умовами якого:

- п. 1.1 постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця товар у термін та умовах договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити вартість товару на умовах цього договору (п.1.2);

- п. 2.1, ціна товару визначається у додатку до договору або у рахунку чи видаткових накладних у випадку не оформлення сторонами відповідного додатку до договору;

- п. 2.3 усі розрахунки за цим договором здійснюються шляхом 100% передоплати на підставі рахунку, виставленого постачальником якщо інше не передбачено в додатку до цього договору. Розрахунки за товар здійснюються в грошовій одиниці України - гривні.

- 3.3 за окремою домовленістю сторін постачальник має право поставити товар (провести відвантаження товару) без отримання 100% попередньої оплати, при цьому покупець зобов`язаний здійснити оплату товару протягом трьох банківських днів з моменту поставки товару, якщо інше не буде передбачено додатком до цього договору. Поставка товару покупцеві до моменту належної оплати покупцем згідно з умовами, передбаченими додатком до договору не змінює встановлені умови договору, що визначені відповідним додатком щодо строків розрахунків, а також не змінює інші умови, встановлені цим договором. Датою поставки товару вважається дата виписки (складання) відповідної видаткової накладної. Тобто зобов`язання щодо оплати поставленого таким чином товару виникає в день поставки товару., Цей Договір вступає в дію з моменту підписання його Сторонами та діє до « 31» грудня 2020 року.

- 3.5 постачальник має право нарахувати покупцю відсотки за користування товарним кредитом ( а саме користування чужими грошовими коштами відповідно до вимог ст. 536, ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України) . Початком нарахування відсотків за користування товарним кредитом вважається наступний день за днем, коли покупець мав здійснити, але не здійснив належну оплату товару згідно з умовами цього договору;

- 3.6 плата за використання товарного кредиту становить 0,07% від вартості поставленого та неоплаченого товару за кожний календарний день користування, починаючи з дати, визначеної цим договором чи додатком до цього договору до дня оплати товару в повному обсязі;

- 5.9.1 покупець зобов`язується належним чином заповнити та засвідчити видаткову накладну та/або інші документи в день, коли товар було фактично поставлено та прийнято, надіслати їх факсом або електронною поштою постачальнику та вислати на адресу постачальника оригінали документів протягом 5 днів з дати поставки;

- 9.1 договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дія цього договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не повідомить про інше.

В якості додатків до договору поставки №ЕН-49Ж сторонами були підписані специфікації №ЕН-0000871 від 24.04.2020, №Т-00002697 від 05.06.2020, №ЕН-0001406 від 10.06.2020, №Т-00003015 від 18.06.2020, №ЕН-0001947 від 27.07.2020, у яких сторони погодили терміни постачання партій товару, загальну суму товару, що поставляється за специфікацією, строк оплати товару, умови поставки та розмір штрафу у разі несвоєчасної оплати поставленого товару.

Так на виконання умов договору позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар, що підтверджується наступними видатковими накладними, підписаними та скріпленими печатками сторін:

- №ЕН-0000871 від 24.04.2020 на суму 190 400,28 грн;

- №ЕН-0001407 від 10.06.2020 на суму 102 973,80 грн;

- №ЕН-0001406 від 10.06.2020 на суму 38 887,20 грн;

- №ЕН-0001568 від 18.06.2020 на суму 119 992,20 грн;

- №ЕН-0001819 від 06.07.2020 на суму 20352,00 грн;

- №ЕН-0001947 від 27.07.2020 на суму 27 956,22 грн;

Також позивачем було виставлено відповідачу рахунки фактури на оплату №ЕН-0000851 від 23.04.2020 та №ЕН-0001424 від 15.06.2020.

Таким чином, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 500 561,70 грн.

Однак, за отриманий товар відповідач розрахунок провів лише частково у розмірі 232 052,28 грн, що підтверджується випискою із банківського рахунку позивача від 09.11.2021 за №0620000/36394-21 виданою філією АТ "Державний експортно-імпортний банк України" у м. Миколаєві.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 268 509,42 грн.

Заперечень з приводу заявленої заборгованості та доказів її сплати відповідач суду не надав.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 268 509,42 грн боргу за отриманий товар є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі у загальному розмірі 28 980,94 грн.

Пунктом 5 додатків до договору передбачено, у разі несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості та пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування штрафу відносно заборгованості по кожній поставці окремо, суд вважає його правильним та обґрунтованим, а вимогу про стягнення 28 980,94 грн такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати за додатком до договору специфікація №Т-00003015 від 18.06.2020 на суму боргу 119 992,20 грн за період з 19.07.2020 по 01.06.2022 у розмірі 31 569,95 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що він виконаний відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає його вірним, а вимогу про стягнення 31 569,95 грн інфляційних такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Позивач подав суду належні докази, які об`єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію, тому вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача 268 509,42 грн основного боргу, 31 569,95 грн інфляційних, 28 980,94 грн штрафу.

Судовий збір в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська сільськогосподарська компанія" (12135, Житомирська область, Хорошівський район, с. Красногірка, вул. Весняна, буд. 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітне насіння" ( 54046, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Павлова, буд. 5, ) - 268 509,42 грн основної заборгованості, 31 569,95 грн інфляційних, 28 980,94 грн штрафу, 4 935,90 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.09.22

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 в справу

2-3 - сторонам (рек. з пов.)