ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 910/3407/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження матеріали (вх. № 1498/22)

по справі №910/3407/22
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 );

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю СЕФТОРГ (65089, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 59-Е, кім. 11-А, );

про стягнення 5 871,60 грн.

ВСТАНОВИВ:
В травні 2022р. Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю СЕФТОРГ, в якій просить суд стягнути з відповідача 5 871,60 грн. - штрафу, а також витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором №63/ВЗЗ-2021 від 03.08.2021р. в частині поставки товару з порушенням вимог щодо маркування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2022р. по справі №910/3407/22 матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, на підставі ст.31 Господарського процесуального кодексу України передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2022р. позовну заяву по справі №910/3407/22 розподілено судді Господарського суду Одеської області Мостепаненко Ю.І.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/3407/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 11.07.2022р. була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу АДРЕСА_1 , та отримана останнім 19.07.2022р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (вх.№11361/22 від 26.07.2022р.).

Відповідачу товариству з обмеженою відповідальністю СЕФТОРГ ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.07.2022р. була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу: АДРЕСА_2 , та отримана останнім 19.07.2022р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (вх.№11380/22 від 26.07.2022р.).

08.08.2022р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№15530/22), відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні позову та в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що на виконання умов договору №63/В33-2021 від 03.08.2021р. та наданої письмової заявки, 10.11.2021р. ТОВ «СЕФТОРГ» на адресу позивача здійснило поставку товару у кількості 7 000 кг на суму 587 160 грн., згідно видаткової накладної № СФ-0037850 від 10.11.2021р. та - у відповідності до вимог пункту 6.4. договору, - надало всі узгоджені сторонами документи, зокрема й ті, що підтверджують якість поставленого товару.

Разом з тим, відповідач вказує, за результатами перевірки здійсненої поставки, позивач вирішив не приймати поставлений товар - «сало-шпик» та повернути ТОВ «Сефторг» зазначений товар, зокрема, у зв`язку з тим, що на споживчому маркуванні було зазначено два виробника, а саме: ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , з огляду на те, що останній не передбачений умовами договору, як виробник поставленого товару, що зафіксовано у акті про порушення умов договору № 27 від 11.11.2021р. Окрім того, на думку відповідача, із вказаного акту неможливо встановити, на якій кількості ящиків поставленого товару, встановлено порушення відповідачем вимог щодо маркування. При цьому, надані позивачем фотокопії - в підтвердження порушення вимог щодо маркування, не містять будь-яких ознак того, що на них зображений саме той товар, що був поставлений ТОВ «СЕФТОРГ» на адресу відповідача, відповідно до видаткової накладної № СФ-0037850 від 10.11.2021р.

Також, відповідач зазначає, що для застосування штрафу за порушення вимог щодо маркування, на підставі пункту 8.4.1. договору № 63/ВЗЗ-2021 від 03.08.2021р. необхідним є встановлення вчинення відповідного порушення, що повинно знайти своє належне підтвердження у відповідному акті, однак, зважаючи на те, що акт про порушення умов договору № 27 від 11.11.2021р. не містить відомостей щодо кількості оглянутого товару та товару, виявленого з порушеннями, неможливо встановити загальну кількість товару, поставленого з порушенням вимог щодо маркування, а отже й визначити суму штрафних санкцій. Будь-яких інших доказів на підтвердження своєї позиції позивачем у позовній заяві не зазначено, до матеріалів справи не долучено.

17.08.2022р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№16532/22), відповідно до якої останній не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві та позовну заяву, та вказує, що на споживчому маркуванні, всупереч наданим товарно-супровідних документів, виробником товару зазначено , в тому числі ФОП ОСОБА_2 , який не був узгоджений з позивачем, та встановлений факт порушення умов договору описано в актах: приймального контролю №114 від 11.11.2021р. та про порушення умов договору №27 від 11.11.2021р.

Разом з тим, позивач наголошує, що нарахування штрафу відповідачу в розмірі 5 871,60 грн. за неналежне виконання договірних зобов`язань є об`єктивним та передбаченим підпунктом 8.4.1. пункту 8.4. розділу 8 договору та ч. 4 ст. 231 ГК України.

01.09.2022р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№18163/22), відповідно до яких останній вказує, що ТОВ «Сефторг» на адресу позивача було поставлено партію товару в кількості - 7 000 кг, та для встановлення порушення вимог щодо маркування необхідно було або перевірити всю партію товару, або здійснити відбір зразків, проте, зі змісту документів, зокрема акту про порушення умов договору №27 від 11.11.2021р. неможливо встановити, в якій кількості ящиків встановлено відповідне порушення. Таким чином, на думку відповідача, позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження порушень щодо маркування товару за договором № 63/B33-2021 від 03.08.2021р., а тому вимоги щодо сплати штрафу у розмірі 5 871, 60 грн. за порушення вимог щодо маркування є незаконними і не підлягають задоволенню, оскільки не мають достатніх підстав для застосування відповідного виду відповідальності.

Згідно з ч.5, 7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.
03.08.2021р. між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та ТОВ «Сефторг» (Учасник) було укладено договір №63/В33-2021, відповідно до п. 1.1 якого учасник зобов`язався у визначені договором строки поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такі товари.

Згідно п. 1.2 договору, найменування (номенклатура, асортимент) товару лот 1 «Сало-шпик» (ДК 021:20-5 Сирі олії та тваринні і рослинні жири) (товар). Кількість товару за договором: 40 000 кг.

Відповідно до п. 2.1 договору, визначено, що якість товару, що поставляється учасником, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правовоих актів, ДСТУ або ТУ У підприємства виробника та технічному опису (додаток 2 до договору). Товар за показниками безпечності, та окремих показників якості повинен відповідати документам, в тому числі щодо виробника, які були надані замовнику під час проведення процедури закупівлі. Товар, який учасник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром учасник зобов`язується передати замовнику документи, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР. Пакування товару, повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час його транспортування та зберігання. Маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» від 06.12.2018 №2639-VIII та Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР.

Згідно п. 3.1 договору, контроль за станом виконання договірних зобов`язань учасником здійснюють замовник, представники замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій, визначених цим договором).

Відповідно до п. 3.2 договору, під час поставки кожної партії товару, замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається учасником (контрольні заходи).

Контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам ст. 44 Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів від 23.12.1997 № 771/97- ВР (п.3.3 договору).

Згідно п. 3.3.1 договору, контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника учасника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинається. Відсутність в представника учасника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені учасника, має наслідки неявки представника учасника. Результат проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується представниками замовника, що здійснювали перевірку та представником учасника, а у разі відмови від підписання акту приймального контролю або відсутності представника учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту, - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника), що засвідчується підписами представників замовника, та в подальшому акт приймального контролю протягом 3 (трьох) календарних днів, надсилається учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення учасника з вищезазначеним актом. Під час проведення контрольних заходів, учасник - на вимогу представників замовника - зобов`язаний протягом 24 годин надати в паперовому вигляді оригінали або належним чином засвідчені копії документів про відповідність декларація (в тому числі декларація про відповідність), або висновок, або свідоцтво, або сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь який інший документ, що підтверджує виконання визначених законодавством вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

Згідно п. 3.3.2 договору, якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою замовника існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника, що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього договору (п. 3.9 п. 3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю (уповноважена лабораторія), яку визначає замовник, для проведення лабораторних досліджень. При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, учасник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень учасником, має право звернутись до замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає замовник. Результат повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням учасника. У разі відсутності у визначений термін звернення учасника про проведення повторного відбору зразків (проб) остаточними є результати первинних досліджень. Послуги уповноваженої лабораторії щодо проведення лабораторних досліджень оплачуються учасником. Відмова учасника від підписання договору про проведення випробувань або оплатити послуги з перевірки якості вважатиметься згодою учасника з тим, що поставлена ним партія товару, з якої відібрані зразки (проби) є неналежної якості.

Ціна договору складає 3 355 200 грн., у тому числі податок на додану вартість 20%- 559 200 грн. (п.4.1 договору).

Відповідно до п. 6.3 договору, при передачі товару учасник повинен направити уповноваженого представника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи), котрий має право підпису на необхідних документах, в тому числі на право участі у відборі зразків (проб), підписання відповідних актів, та який зобов`язаний передати усю необхідну документацію на товар, а замовник прийняти товар і підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу або відмову в прийняті товару, які вказані в цьому договорі.

Замовник має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення не відповідності товару документам (декларації виробника або сертифікат якості; протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару; етикетку виробника), у разі встановлення не відповідності вимогам щодо якості або маркування або етикування товару, після проведення контрольних заходів представниками замовника. У разі, якщо сумніви щодо безпечності, придатності та якості товару підтверджуються (експертним висновком або протоколом досліджень або актом, тощо), Замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від договору (п.6.6 договору).

Згідно п. 6.8 договору, товар, доставлений замовнику з порушенням вимог до маркування, або тари або упаковки, вставленими у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ), вважається не поставленим, про що складається відповідний акт, у якому фіксується порушення. Товар має бути замінений учасником протягом 5 (п`яти) робочих днів.

У разі виявлення представниками замовника порушень (під час проведення контрольних заходів), протягом 24 годин складається акт про порушення умов договору у двох примірниках. Один примірник залишається у замовника, другий примірник надається представнику учаснику під підпис, а у разі відмови від підписання акту про порушення умов договору або відсутності представника учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника), що засвідчується підписами представників замовника та протягом 3 (трьох) календарних днів надсилається учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення учасника з вищезазначеним актом (п.6.8.1 договору).

Відповідно до п. 7.2.2, 7.2.4 договору, замовник має право контролювати поставку товару у порядку та строки, встановлені цим договором, а також повідомляти учасника про виявлені недоліки товару та/або невідповідність товару умовам цього договору у порядку визначеному цим договором.

Згідно п. 7.2.5, 7.2.6 договору, замовник має також право відмовитись від прийняття і оплати товару у разі невідповідності його умовам цього договору, а якщо товар уже оплачений замовником - вимагати повернення сплаченої суми від учасника, а також замовник має право повернути учаснику товар, який не відповідає умовам цього договору для усунення недоліків та/або заміни на товар належної якості.

Пунктами 7.3.1. та 7.3.2. договору визначено, що учасник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим договором, а також учасник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам цього договору: а) надати товар у розпорядження замовника (товароодержувачу) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти товар на умовам договору; б) забезпечити за свій рахунок упаковку та маркування товару, необхідні для його перевезення до місця призначення; в) нести всі ризики, яких може зазнати товар до моменту його передачі замовнику та товароодержувачу.

Відповідно до п. 8.1 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим договором.

Згідно п 8.4.1 договору, за поставку товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки, або маркування учасник сплачує замовнику штраф у розмірі 1% вартості товару, поставленого з порушенням таких вимог. Факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари, або упаковки, або маркування підтверджується актом про порушення умов договору. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору. Замовник має право запросити компетентних осіб (за родом роботи, за освітою, з досвіду трудової діяльності) у питаннях визначення якості і комплектності (тари, упаковки та маркування) або інших незацікавлених осіб. Зазначений товар не зараховується Учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня направлення повідомлення про порушення вимог щодо тари або упакування або маркування. Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.

Пунктом 11.1 договору, визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021р., а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання.

Відповідно до Специфікації, що є додатком №1 до договору, сторони погодили найменування товару (асортимент), місце постачання товару, одиницю виміру, кількість та ціну товару, а саме: «Сало-шпик» (ДК 021:2015-15410000-5 Сирі олії та тваринні і рослинні жири), у кількості 40 000 кг., на загальну суму 3 355 200 грн.

Згідно додатку №2 до договору, передбачено технічні вимоги до товару, відповідно до яких «Сало - Шпик» повинно відповідати нормативно-правовим документам України щодо якості та безпечності харчових продуктів, зокрема вимогам Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів, ДСТУ або ТУ у підприємства виробника. Кожна вагова одиниця вагового або фасованого харчового продукту повинна мати маркування, відповідно до ЗУ "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" №2639-VІІІ від 06.12.2018 року. Зовнішній вигляд сала-шпик. прямокутні пласти (шматки) шпику із шкурою, краї рівні, поверхня чиста, без залишків щетини, без кровопідтікань, плям та забруднення. На його поверхні можуть бути наявні кристали кухонної солі. На розрізі поверхня сала-шпику біла або біла з рожевим відтінком, без пожовтіння, потемнінь і іншого забарвлення, м язові тканини, за наявності, - від сіро-рожевого до сіро-червоного забарвлення. Товщина сала-шиику соленого в найтоншій його частині повинна становити не менше 3,5 см. Запах - властивий доброякісному салу-шпику, без окиснення і згіркнення. Кожна вагова одиниця вагового або фасованого харчового продукту повинна бути упакована у вакуумну упаковку, вагою від 1,0 до 3,0 кг. Транспортне пакування - картонні ящики масою нетто не більше ніж 20 кг. Кінцевий термін придатності харчового продукту повинен становити не менше 85% від терміну зберігання даного харчового продукту з дня поставки його на склад Замовника.

Відповідно до гарантійного листа №9 від 31.03.2021р., що є додатком №3 до договору, зазначено, що ФОП ОСОБА_1 підтверджує можливість постачання учасником ТОВ «Сефторг» запропонованого товару «сало-шпик» в необхідній кількості, якості та в потрібні терміни. Кількість 40 000 кг, строк поставки товарів до 24.12.2021р., згідно заявок замовнику, Строк придатності не більше 90 діб при температурі зберігання 12С0.

На виконання умов договору №63/В33-2021, позивач звернувся до відповідача із заявкою від 28.09.2021р., в якій просив відповідача поставити товар «Сало-шпик», у кількості 7 000 кг., який був поставлений ТОВ «Сефторг» відповідно до видаткової накладної №СФ-0037850 від 10.11.2021р. на суму 587 160 грн.

В свою чергу, Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України у присутності уповноваженого представника ТОВ «Сефторг», який діє на підставі довіреності від 06.07.2021р., було проведено перевірку якості та безпечності поставленого ТОВ «Сефторг» за видатковою накладною №СФ-0037850 від 10.11.2021р. товару, шляхом комісійного відбору зразків (проб) для проведення випробування товару на відповідність ТУ У 46.38.029-95 за органолептичними та фізико-хімічними показниками, про що складено супровідний лист №78/9-2145 від 10.11.2021р., акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень №100 від 10.11.2021р. та акт відповідального зберігання №113 від 10.11.2021р.

Відповідно до висновків протоколу випробувань харчової продукції №8797/21-х від 11.11.2021р., який складений Державним підприємством «Укрметртестстандарт», товар за шириною пластин та зовнішнім виглядом не відповідає вимогам ТУ У 46.38.029-095.

Також, 11.11.2021р. комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за присутності уповноваженого представника ТОВ «Сефторг» було складено акт приймального контролю №114 та акт про порушення умов договору №27, відповідно до яких в ході перевірки товару комісією, зокрема, було виявлено, що на споживчому маркуванні зазначено два виробника, а саме: ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , але останній не передбачений умовами договору як виробник поставленого товару. В актах зазначено, що на усне прохання представника ТОВ «Сефторг», комісія Військової частини повернула товар без прийняття та оплати. При цьому, представник ТОВ «Сефторг» - Сорока А.А. від підпису та отримання примірників актів №27 та №114 від 11.11.2021р. відмовився.

15.12.2021р. позивачем на адресу ТОВ «Сефторг» було направлено претензію №78/6-2401 від 06.12.2021р., відповідно до якої позивач вимагав від відповідача сплатити штраф в розмірі 5 871,60 грн., відповідно до п.8.4.1 договору, за поставку товару згідно видаткової накладної №СФ-0037850 від 10.11.2021р. із порушенням вимог щодо маркування. Зазначена претензія залишилась без відповіді, а штраф не сплачений.

На підставі вищезазначеного, позивач і звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути ТОВ СЕФТОРГ 5 871,60 грн. штрафу за поставку товару з порушенням вимог щодо маркування.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2021р. між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та ТОВ «Сефторг» (Учасник) було укладено договір №63/В33-2021, відповідно до п. 1.1 якого учасник зобов`язався у визначені договором строки поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такі товари.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Специфікації, що є додатком №1 до договору, сторони погодили найменування товару (асортимент), місце постачання товару, одиницю виміру, кількість та ціну товару, а саме: «Сало-шпик» (ДК 021:2015-15410000-5 Сирі олії та тваринні і рослинні жири), у кількості 40 000 кг., на загальну суму 3 355 200 грн.

Отже, між сторонами у справі виникли правовідносини на підставі договору, що за своєю правовою природою є договором поставки.

Судом встановлено, що на виконання умов договору №63/В33-2021, позивач звернувся до відповідача із заявкою від 28.09.2021р., в якій просив відповідача поставити товар «Сало-шпик», у кількості 7 000 кг., який був поставлений ТОВ «Сефторг» позивачу, відповідно до видаткової накладної №СФ-0037850 від 10.11.2021р. на суму 587 160 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 664 ЦК України, товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

За умовами статті 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі- продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Статтею 687 Цивільного кодексу України визначено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 529 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є не питання якості самого товару, а порушення вимог щодо маркування (в частині поставки товару виробником, який не узгоджений сторонами договору), характер яких може бути встановлений візуально та не потребує спеціальних знань, оскільки саме наявність відповідних недоліків маркування товару встановлена у відповідних актах за участю представників обох сторін.

Фактично доводи позивача ґрунтуються на акті приймального контролю №114, акті про порушення умов договору №27 від 11.11.2021р. та фото-копії пакування товару.

Оцінивши наявні у справі докази, суд зазначає, що акт приймального контролю №114 та акт про порушення умов договору №27 від 11.11.2021р. - не містять відомостей щодо кількості оглянутих ящиків, фасованих одиниць товару, поставлених відповідачем, а також в актах не зазначено про кількість товару, щодо якого було виявлено порушення вимог щодо маркування, що позбавляє суд можливості встановити правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки за умовами договору, за поставку товару з порушенням вимог щодо маркування, Учасник сплачує Замовнику штраф у розмірі 1% вартості товару, поставленого з порушенням таких вимог.

Враховуючи, що п. 8.4.1 договору передбачено, що штраф нараховується виключно від вартості того товару, щодо якого було виявлено порушення вимог щодо упаковки або маркування, суд зауважує, що відсутність у вищезазначених актах інформації про кількість товару з визначеними порушеннями не може автоматично визначати наявність таких порушень щодо іншого поставленого відповідачем товару.

Щодо наданих позивачем фото-копій товару із споживчим маркуванням, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 96 ГПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно ч.3 ст. 96 ГПК України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Перелік обов`язкових реквізитів електронного доказу визначено у постанові Верховного Суду від 12.06.2018р. по справі № 908/1120/17, за текстом якої зазначено наступне: «Огляд в судовому засіданні судом апеляційної інстанції СD-диска з фото та відеозаписом показав, що даний електронний доказ також не містить інформації про події недопуску позивача та третіх осіб до реєстрації посадовими особами відповідача та/або реєстраційною комісією відповідача 18.04.2017 року. Крім того, надане позивачем відео не може вважатися належним та достатнім доказом фіксування відповідних подій, оскільки не містить необхідних реквізитів електронного доказу, як то фіксації дати та часу зйомки, місця події, тощо».

Таким чином, обов`язковими реквізитами електронного доказу є фіксації дати та часу зйомки, місця події тощо.

Крім того, надані позивачем фото-копії не відповідають визначеним законодавством критеріям належності доказів.

У постанові від 10.09.2020р. по справі № 910/10388/19 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду».

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Тобто, під належністю доказу розуміється міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів, яка характеризується наявністю об`єктивного зв`язку між їх змістом (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання».

Однак, додані позивачем до позовної заяви фото-копії із споживчим маркуванням не є належним доказом по справі, оскільки не містять обов`язкових реквізитів електронного доказу: ні часу та дати зйомки, ні жодних вказівних знаків, які б надали можливість ідентифікувати адресу місця фіксації, не містять будь-яких ознак того, що на них зображений саме той товар, що був поставлений ТОВ «СЕФТОРГ» на адресу Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до видаткової накладної №СФ-0037850 від 10.11.2021р.

За приписами ч.3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оскільки позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем вимог щодо маркування товару, поставленого 10.11.2021р. за видатковою накладною №СФ-0037850, на підставі чого заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Суддя Ю.І. Мостепаненко

Повний текст рішення складено 08 вересня 2022 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко