РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 м. КиївСправа № 910/4654/22

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю санаторій "КИЇВ" плюс;

про: стягнення 1.298.073,08 грн.

Суддя Балац С.В.

в.о. секретаря судового засідання Просов В.М.

Представники:

позивача: Шевчик О.І.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю санаторій "КИЇВ" плюс про стягнення 1.298.073,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (суб`єктів господарювання) від 01.10.2018 № 41FPLvz1698-18, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 1.298.073,08 грн., з яких: 1.216.219,82 грн. - основна заборгованість, 38.652,47 грн. - пеня, 5.497,98 грн. - 3 % річних та 37.702,81 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4654/22 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 18.07.2022.

Ухвалою-повідомленням сторони спору повідомлені про призначення підготовчого засідання на 03.08.2022.

В підготовчому засіданні 03.08.2022 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 22.08.2022.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача в якому останній повідомив суд про утворення боргу в період, коли відповідач не займався підприємницькою діяльністю. Також в поданому клопотанні відповідач просить зобов`язати позивача здійснити перерахунок суми заборгованості та направити позов з додатками на фактичну адресу відповідача.

В судовому засіданні 22.08.2022 суд на місці ухвалив: вказане клопотання судом відхилене, оскільки до такого клопотання не подано жодних доказів, які підтверджують викладені обставини.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 22.08.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (суб`єктів господарювання) від 01.10.2018 № 41FPLvz1698-18 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується передати у власність відповідача у 2018 році природний газ (далі - газ), а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що оплата газу здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача в наступному порядку:

- 100 % місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Відповідач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати відповідач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.2.1 Договору);

- у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду відповідач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п. 4.2.2 Договору);

- остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3 Договору).

Положеннями пункту 6.2.2 Договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Додатковою угодою від 28.02.2022 № 1 сторони Договору продовжили дію Договору до 31.12.2022 (п. 4) та узгодили ціну на газ з 01.03.2022 (п. 5).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав природний газ за Договору у березні 2022 року на загальну суму 1.216.219,82 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 08.03.2022 № ЗЛВ82010955 на суму 447.447,50 грн.;

- від 28.03.2022 № ЗЛВ82011031 на суму 521.895,46 грн.;

- від 31.03.2022 № ЗЛВ82015560 на суму 246.876,86 грн..

Проте, відповідачем не здійснено жодної оплати за Договором.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлена вимога про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 38.652,47, а також вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 5.497,98 грн. та інфляційних втрат в сумі 37.702,81 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 1.216.219,82 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 1.216.219,82 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 38.652,47 грн., 3 % річних в сумі 5.497,98 грн. та інфляційних втрат в сумі 37.702,81 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю санаторій "КИЇВ" плюс (Україна, 04108, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПРАВДИ , будинок 31 А, ідентифікаційний код: 05378938) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ" (Україна, 79039, Львівська обл., місто Львів, вул.Шевченка Т., будинок 111А, ідентифікаційний код: 39594527) основну заборгованість в сумі 1.216.219 (один мільйон двісті шістнадцять тисяч двісті дев`ятнадцять) грн. 82 коп., пеню в сумі 38.652 (тридцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн. 47 коп., 3 % річних в сумі 5.497 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 98 коп., інфляційні втрати в сумі 37.702 (тридцять сім тисяч сімсот дві) грн. 81 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 19.471 (дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 10 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06 вересня 2022 року

Суддя С.В. Балац