ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.08.2022 Справа №905/326/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м. Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м.Слов`янськ

про стягнення 85922,63грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ: Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м.Слов`янськ, про стягнення 85922,63грн, з яких 58746,66грн інфляційні втрати, 27175,97грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору №б/н від 14.01.2014 та рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2015 у справі №908/3221/15, у зв`язку з чим нарахував інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою суду від 14.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/326/22; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 10.03.2022 о 10:00год.

Ухвала від 14.02.2022 була направлена на юридичні адреси сторін.

З 22.02.2022 у зв`язку із закінченням знаків поштової оплати (поштових марок) та проведенням відповідних процедур закупівлі, господарський суд Донецької області не має можливості здійснювати відправку вихідної кореспонденції, про що на сайті суду було здійснено офіційне оголошення за наступним посиланням: https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pres-centr/news/1258543/.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Наказом Голови Господарського суду Донецької області №20 від 28.02.2022 Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 29 Закону України Про судоустрій і статус суддів, рішенням Ради суддів України №9 від 24 лютого 2022 року, враховуючи положення Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24 лютого 2022 року, розпоряджень Харківської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, установлено особливий режим роботи Господарського суду Донецької області в умовах воєнного стану та запроваджено тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмеження доступу до приміщення суду.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 №259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

10.03.2022 судове засідання у справі №905/326/22, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, веденням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області, не відбулось.

Ухвалою суду від 17.05.2022 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/326/22, без визначення дати наступного судового засідання.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022, зберігаючи віддалений режим роботи, в залежності від об`єктивних обставин, пов`язаних із збройною агресією, у тому числі інтенсивністю бойових дій у місті Харкові відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності.

Ухвалою суду від 29.07.2022 призначено судове засідання на 31.08.2022.

Вказана ухвала, у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати (поштових марок) та у зв`язку із запровадженням дистанційної роботи, через воєнний стан в Україні та небезпеку у місті Харкові направлена на електронну адресу сторін.

Також, господарським судом вчинялись дії, направлені на передання відповідачу телефонограми, яка отримана його представником.

Ухвала суду від 29.07.2022 по справі була розміщена на сторінці Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, про що свідчить відповідна копія витягу з сайту.

Суд також враховує, що відповідач обізнаний про справу та мав можливість цікавитися ходом розгляду справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В судове засідання 31.08.2022 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідачем відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Виходячи з того, що відповідач протягом розгляду справи повідомлявся належним чином, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.07.2015 у справі №908/3221/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2015 у справі №908/3221/15 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» задоволено частково; стягнуто з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за Договором № б/н від 14.01.2014 в розмірі 473553,57гривень (301679,76 гривень - заборгованість за кредитом, 171873,81 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом), судовий збір у розмірі 11339,25 гривень.

В рішенні Господарського суду Донецької області від 08.07.2015 у справі №908/3221/15 зазначено наступне.

Заявою від 14.01.2014 року дочірнє підприємство «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - клієнт) приєдналося до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтеренет на сайті www.privatbank.ua, шляхом реєстрації заяви через систему інтернет-клієнт-банкінг, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 14.01.2014 та взяв на себе зобов`язання його виконувати.

Згідно цієї заявки відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку.

Розділом 3.2.2. зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою «Гарантований платіж». Послугу «Гарантований платіж» ПАТ КБ «ПриватБанк» надає, для виконання грошових зобов`язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ «ПриватБанк» заявок на договірне списання коштів (далі - „гарантований платіж" або „заявка"), згідно якої клієнт доручає ПАТ КБ «ПриватБанк» зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ «ПриватБанк» як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Відповідно до п. 3.1.1.74 Умов - обов`язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/ кредитних/ змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу.

Після отримання ПАТ КБ «ПриватБанк» за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки (системи Internet Banking Приват24 - офіційний канал зв`язку між Банком та Клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91 Умов), ПАТ КБ «ПриватБанк» розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75 Умов).

Відповідно до заявок на гарантований платіж №203 від 14.01.3014 на суму 200000гривень, № 311 від 06.03.2014 року на суму 260000 гривень, № 318 від 11.03.2014 на суму 140000 гривень, № 449 від 28.03.2014 року на суму 50000 гривень позивачем були проведені гарантійні платежі на відповідні рахунки, зазначені в заявках, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема випискою банку за період з 14.01.2014 року по 09.04.2015 року.

Відповідно до розділу 3.2.2.2. Умов Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, с трок до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 грн.) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 Клієнт за користування сплачує ПАТ КБ «ПриватБанк» відсотки в розмірі 28%річних, а починаючи з 01.07.2014 Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ «ПриватБанк» відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користуванням кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Як вбачається з виписки з банківського рахунку відповідача станом на 09.04.2015, ним не було своєчасно погашено заборгованість по кредиту, відповідно прострочення платежу розпочалось з 17.03.2014.

Відповідно до п. 3.2.2.7.8 Банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань Клієнта за договором має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати відсотків та винагороди, при настанні умов, передбачених п. 3.2.2.7.2 (зокрема порушенням клієнтом будь-якого з обов`язків, передбачених Умовами, у тому числі порушення цільового призначення використання кредиту).

Відповідно до даних проведеного позивачем розрахунку, станом на 09.04.2015 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати кредиту у сумі 301679,76 грн. та заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 171873,81 грн. З огляду на заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, факт існування заборгованості ним не спростовувався, адже його заперечення стосувалися виключно питань нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до 3.2.2.10.1 Умов передбачено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користуванням кредитом, передбачених п.п.3.2.2.6.2., 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3 договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.2.2., 3.2.2.6.3,3.2.2.6,16, 3.2.2.7.2 договору, винагороди, передбаченого п.п.3.2.2.6.5., 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6 договору, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права, передбаченого п. 3.2.2.2. договору, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в Заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні

Відповідно до 3.2.2.10.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п. 3.2.2.10.1. - 3.2.2.10.3 договору здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Як встановлено судом, відповідачем допущено прострочення по поверненню суми кредитних коштів та строкових відсотків, у зв`язку з чим у позивача виникло право стягнення з відповідача суми кредитних коштів та строкових відсотків, отже, позивач підставно звернувся до суду із розглядуваним позовом та позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за кредитом у розмірі 301679,76 гривень та суми заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 171873,81 гривень підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Тобто, рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2015 у справі №908/3221/15 в частині встановлення фактів укладання договору на умовах, визначених «Умовами та правилами надання банківських послуг», отримання відповідачем кредиту, невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором має преюдиційний характер для цієї справи, з огляду на що означені факти не повинні доводитися знову у відповідності зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Назва відповідача Дочірнє підприємство «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» була змінена на Дочірнє підприємство «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м.Слов`янськ.

Як вбачається з виписки з банківського рахунку відповідача станом на 04.01.2022 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 301679,76грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору №б/н від 14.01.2014 та рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2015 у справі №908/3221/15 позивач нарахував 58746,66грн інфляційних втрат та 27175,97грн 3% річних, що й стало підставою даного позову.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, якими зокрема є договори та інші правочини. Отже внаслідок укладання Договору, у вигляді заяви на відкриття рахунку від 01.08.2013, між сторонами виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

У силу частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, норми якої кореспондуються із нормами статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 вказаної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши заяву відповідача від 14.01.2014, Умови та правила надання банківських послуг, які разом із заявою складають Договір банківських послуг від 14.01.2014, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою цей договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, кредитний договір між сторонами у даній справі складається із заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Умов і правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку. При цьому, зазначений договір підписаний обома сторонами у встановленому законом порядку, сторонами не оспорювався та не визнаний недійсним в порядку приписів ст. 204 Цивільного кодексу України, доказів протилежного суду не надано.

Факт наявної заборгованості підтверджується долученими банком до матеріалів справи документами первинного бухгалтерського обліку (виписки з відповідних рахунків), які відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними та допустимими доказами існування боргових зобов`язань.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов`язань у визначені строки, заявлені позовні вимоги не спростував.

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

З врахуванням зазначеного вище позивач звертається до суду з вимогами про стягнення з відповідача 58746,66грн інфляційних втрат та 27175,97грн 3% річних за період з 04.01.2019 по 04.01.2022, що разом складає 85922,63грн.

Суд здійснив перерахунок інфляційних втрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного позивачем періоду прострочення та встановив, що розмір інфляційних втрат за період з січня 2019 року по грудень 2021 року є більшим ніж заявлено позивачем. Приймаючи до уваги, що позивач не скористався своїм правом щодо збільшення розміру позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 58746,66грн за період з січня 2019 року по грудень 2021 року.

Суд здійснив перерахунок 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного позивачем періоду прострочення та встановив, що розрахунок позивача 3% річних є арифметично вірним, з огляду на суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 27175,97грн за період з 04.01.2019 по 04.01.2022.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м. Київ до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м.Слов`янськ про стягнення 85922,63грн задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (84110, Донецька обл., місто Слов`янськ, вул.Пушкінська, будинок 2; ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, місто Київ, вул.Грушевського, будинок 1Д; ) інфляційні втрати у розмірі 58746,66грн, 3% річних у розмірі 27175,97грн, судовий збір в розмірі 2481,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 31.08.2022 підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.08.2022.

Суддя Г.Є. Курило