ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"30" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/178/22
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Прядко О.В.,
секретар судового засідання: Васильєва Т.О.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення (клопотання про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу) від 16.08.2022 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабіс"
до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області
про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 04.01.2022,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабіс" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 04.01.2022, укладеного між ТОВ "Лабіс" та Хорошівською селищною радою Житомирського району Житомирської області.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.08.2022 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабіс" до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 04.01.2022 відмовлено у повному обсязі.

22.08.2022 до суду від представника Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення від 16.08.2022, згідно з якою останній просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 15000,00 грн; розглядати заяву без участі відповідача та його представника.

Ухвалою суду від 23.08.2022 призначено судове засідання для розгляду заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення (клопотання про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу) від 16.08.2022 у справі №906/178/22 на 30.08.2022.

Представники сторін у засідання суду не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлялися завчасно і належним чином (а.с. 102-104).

Згідно з ч.4 ст.244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене і те, що явка учасників в судове засідання обов`язковою не визнавалася, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності представників сторін.

Дослідивши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення (клопотання про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу) від 16.08.2022, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За ч.3 ст.233 ГПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.244 ГПК України).

Згідно з приписами п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.1 ст.126 ГПК України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

За змістом ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 27.08.2020 у справі №873/2/20, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19 та від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст.126 ГПК України).

У розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (наведений правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 11.11.2021 у справі №910/7520/20).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та у постановах від 13.02.2020 у справі №910/2170/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

За змістом ч.8 ст.129 ГПК, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 20.06.2022 вказувала попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу 15000,00 грн (а.с. 49-58) та в заяві від 16.08.2022 просить стягнути з позивача 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З наданих представником відповідача доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що правничу допомогу в рамках судової справи №906/178/22 надавала адвокат Ващук Ю.С. на підставі договору про надання правової допомоги №29 від 26.05.2022, ордеру адвоката серії АМ №1024867 від 30.05.2022 (а.с. 36, 92).

Відповідно до п.3.1 вказаного договору розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в суді першої інстанції складає 15000,00 грн., які клієнт зобов`язаний сплатити на розрахунковий рахунок адвоката.

Грошові кошти, передбачені п.3.1 договору сплачуються клієнтом адвокату з урахуванням положень постанови КМУ №590 від 09.06.2021 "Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану", але не пізніше ніж через 30 (тридцять) днів з моменту припинення воєнного стану (п.3.3 договору).

Суд зазначає, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат.

З наведеного випливає, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений сторонами у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Факт отримання відповідачем адвокатських послуг підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг (надання правової допомоги по договору №29 від 26.05.2022) від 16.08.2022 (а.с. 93).

Згідно з вказаним актом адвокатом в межах даної судової справи були надані наступні послуги клієнту: підготовка відзиву на позовну заяву; участь в судових засіданнях 20.06.2022, 06.07.2022, 11.08.2022.

У заяві про ухвалення додаткового рішення (клопотання про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу) від 16.08.2022 представник відповідача зазначає, що послуги за договором про надання правової допомоги на суму 15000,00 грн Хорошівською селищною радою Житомирського району Житомирської області не оплачено, оскільки існують обмеження щодо проведення органами Держказначейства видатків в період дії воєнного стану.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не подав до суду жодних заперечень щодо неспівмірності розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, свого представника для участі в судовому засіданні не направив.

З огляду на вищевикладене, враховуючи умови договору про надання правової допомоги №29 від 26.05.2022 та факт відмови судом у задоволенні позову в повному обсязі, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 15000,00 грн, яка є фіксованою, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення (клопотання про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу) від 16.08.2022 у справі №906/178/22 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабіс" (вул.Старогончарна, 7, кв.6, м.Житомир, Житомирська область, 10029, ) на користь Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (вул.Героїв України, 13, смт.Хорошів, Житомирський район, Житомирська область, 12100, ) 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 02.09.22

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) на ел.пошту ();

3 - відповідачу (рек.) та на ел.пошту (; ).