ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022м. ДніпроСправа № 904/1636/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНСЛАЙН", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором перевезення № 0612/2021 від 06.12.2021 у розмірі 23 000,00 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Макаров В.Г., ордер №347/006 від 29.08.2022, адвокат;

від відповідача: Неведров П.С., довіреність б/н від 30.08.2022, представник.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНСЛАЙН" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс" заборгованість стягнення заборгованості за договором перевезення № 0612/2021 від 06.12.2021 у розмірі 23 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

07.07.2022 від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс" до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Також відповідачем до суду було подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

18.07.2022 через систему "Електронний суд" від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНСЛАЙН" надійшла до суду відповідь на відзив на позовну заяву.

18.07.2022 через систему "Електронний суд" від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНСЛАЙН" надійшло до суду клопотання, у якому просить при розгляду справи вважати вірним державний номер транспортного засобу MAN - НОМЕР_1 та ціну позову - 23 000 грн. (двадцять три тисячі) грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 31.08.2022 о 10:00 год.

11.08.2022 від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс" до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

11.08.2022 через систему "Електронний суд" від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНСЛАЙН" надійшло до суду клопотання, у якому просить розглянути справу без участі позивача або в порядку письмового провадження.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 26.07.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення № 0612/2021 від 06.12.2021, а саме в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги транспортного, внаслідок чого виникла у відповідача перед позивачем заборгованість у розмірі 23 000,00 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач в у відзиві визнає, що:

- між сторонами було укладено договір перевезення №0612/2021 від 06 грудня 2021р. та оформлена Заявки № 538 від 18.04.2022;

- 5 травня 2022 вантаж доставлено до пункту призначення, що підтверджує, визнає та на що посилається Позивач;

- згідно п.3.02 Заявки № 538 від 18.04.2022р.термін оплати складає 5 банківських днів з моменту отримання Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю АЛЬТТРАНССЕРВІС оригіналів документів по виконаному перевезенню.

Щодо терміну оплати за виконанні послуги не визнає, мотивуючи тим, що відповідно до приписів п.4.2.Договору перевезення № 0612/2021 від 06 грудня 2021р.,а саме оплата здійснюється після підписання акту виконаних послуг, надання оригіналу СМR/ТТН з відміткою отримувача про приймання вантажу, завіреної печаткою Перевізника. Термін оплати - 5 банківських днів від дати отримання рахунку і оформлення документів зазначених у цьому пункті.

Тобто підставами для здійснення платежу є сукупність наявності певних обставин (здійснення певних дій) і термінів, а саме:

1. Виключно після підписання акту виконаних послуг

2. Надання оригіналу СМК/ТТН з відміткою отримувача про приймання вантажу завіреної печаткою Перевізника

Термін оплати - 5 банківських днів від дати отримання рахунку і оформлення документів зазначених у цьому пункті.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс" (далі - експедитор, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНСЛАЙН" (далі - перевізник, виконавець, позивач) було укладено Договір перевезення №0612/2021 від 06 грудня 2021 року та Заявку №538 від 18 квітня 2022 року до договору №0612/2021 від 06.12.2021 про надання транспортно-експедиційних послуг.

Згідно положень 1.2. Договору: "Конкретні умови по кожному замовленню обговорюються в Договір-заявці, надалі "Заявці" (Додаток 1 до даного Договору), що є невід`ємною частиною даного Договору.

У п.2.1.1 визначено наступне: обов`язок Експедитора: Надати Перевізнику підписану Заявку на перевезення не пізніше однієї доби до дати завантаження. Заявка, зокрема, повинна містити такі відомості, як порядок і термін оплати. Сторони не мають права змінювати будь-який пункт Заявки без письмового узгодження один з одним.

Вартість перевезення по Заявці №538 від 18 квітня 2022 року (далі Заявка) - 33 0000 грн. (безготівкова оплата).

Так, згідно п.3.02 Заявки №538 від 18 квітня 2022 року, сторони узгодили, що термін оплати складає 5 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів по виконаному перевезенню.

На виконання умов договору, згідно СМR А №159523 транспортним засобом (МАN, держ.номер НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 ) ТОВ "ІНТЕРТРАНСЛАЙН" виконало доставку вантажу за маршрутом: м. Шумен, Болгарія - с. Нерубайськ, Одеська обл., Україна, та доставило вантаж у місце призначення 05 травня 2022 року.

05 травня 2022 року ТОВ "ІНТЕРТРАНСЛАЙН" було складено рахунок на оплату ТОВ "Альттранссервіс" №71 на суму 33 000 грн. за виконання даного перевезення та Акт надання послуг №5.

Усі оригінали документів стосовно наданих послуг перевезення, а саме: оригінал акту надання послуг №5 від 05.05.2022 р., оригінал Рахунку на оплату №71 від 05.05.2022, оригінал СМR А №159523 були надіслані ТОВ "Альттранссервіс" через компанію Нова пошта, що підтверджується Накладною №5733 від 07.05.2022.

ТОВ "Альттранссервіс" отримало повний пакет оригіналів документів 09.05.2022.

Згідно умов п.4.2. Договору перевезення №0612-2021 від 06 грудня 2021 року та п.3.02 Заявки, зобов`язання по оплаті отриманих послуг у ТОВ "Альттранссервіс" виникли через 5 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, а саме 16 травня 2022 року (з урахуванням вихідних днів).

09 червня 2022 року відповідачем було здійснено часткову оплату в сумі 10 000 грн. з призначенням оплата за транспортні послуги згідно рахунку №71 від 05.05.2022 до договору №0612-2021 від 06.12.2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №5123.

Заборгованість за Договором перевезення №0612-2021 від 06 грудня 2021 року та Заявкою №538 від 18 квітня 2022 року до договору №0612-2021 від 06.12.2021 року складає 23 000 грн., що і є причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір, який за своєю правовою природою відноситься до договору транспортного експедирування з елементами договору перевезення, є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 8-9 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення глави 65 Цивільного кодексу України поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення вказаної статті Цивільного кодексу України закріплені в ст. 316 ГК України.

В статті 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

За ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч. 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною 1 ст. 916 Цивільного кодексу України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

За змістом ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно з частинами 2 статті 306 Господарського кодексу України, суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами в межах договору перевезення № 0612/2021 від 06.12.2021 було оформлено та підписано заявку № 538 від 18.04.2022 на перевезення вантажу, який є додатком до цього договору.

Як встановлено раніше та не заперечується відповідачем, перевезення за заявкою позивачем виконане.

Доводи відповідача, шо строк оплати не настав, оскільки позивачем не направлені оригінали документів, що підтверджують перевезення суд відхиляє.

Діюче законодавство не встановлює вимог до способу направлення документів, які підтверджують здійснення перевезення (направлення цінним листом з описом вкладення тощо)

Оригінали документів стосовно наданих послуг перевезення, а саме: оригінал акту надання послуг №Б від 05 травня 2022 р., оригінал Рахунку на оплату №71 від 05 травня 2022 р., оригінал міжнародної товарно-транспортної накладної СМR А №159523 були направлені ТОВ "Альттранссервіс" Новою поштою, та отримані останнім 09 травня 2022 року, що підтверджується Накладною №5733 від 07.05.2022.

Крім того, здійснюючи часткову оплату отриманої послуги відповідач у платіжному дорученні №5123 від 09.06.2022 посилається саме на рахунок на оплату №71 від 05.05.2022.

Лист-вимога від 16.05.2022 в якому стверджується порушення строків доставки вантажу та ненадання оригіналів документів, що підтверджують здійснення перевезення та визначені у п. 2.2.11 Договору №0612 від 06.12.2021 не є належним доказом не непередання таких документів, оскільки відповідачем не надано доказів направлення цього листа позивачеві в будь-який спосіб.

Відтак, суд вважає що строк оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу настав.

Що стосується доводів відповідача про порушення позивачем строків завантаження та доставки вантажу, що є підставою для застосування штрафних санкцій до позивача та, як наслідок зменшення суми стягнення, суд не приймає їх.

Стверджуване відповідачем порушення умов договору перевезення з боку позивача є самостійною вимогою та має бути предметом зустрічного позову в межах справи, що розглядається або окремого позову.

Оскільки відповідач не скористався правом звернення із зустрічним позовом, він не позбавлений права звернення до господарського суду в загальному порядку.

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 23 000,00грн. заборгованості за надані послуги такими, що підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 984,80 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс" (49000, м. Дніпро, вул. Краснопільська, буд. 23, прим.А-2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНСЛАЙН" (65074, м. Одеса, вул. Маршала Бабаджаняна, буд. 2, кв. 28; ) заборгованість у розмірі 23 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 984,80грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 05.09.2022.

Суддя В.Г. Бєлік