РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.08.2022Справа № 910/2346/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/2346/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

до Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва (Україна, 02081, м. Київ, вул. Канальна, буд. 3; ідентифікаційний код: 22921829)

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційної дії

Представники сторін:

від позивача: Грищенко Я.І., довіреність від 17.05.2022;

від відповідача: Кислиця В.І., в порядку самопредставництва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційної дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальні збори членів кооперативу відбулися з порушенням порядку їх проведення, а саме за відсутності кворуму для прийняття рішення, а відтак, рішення, оформлене Протоколом № 33 Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Канальна, 3 від 14.03.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дібровою О.С. та зареєстрованого в реєстрі за №№ 376, 377, підлягає визнанню недійсним, а вчинена 09.04.2020, на підставі вказаного рішення, реєстраційна дія № 5004647 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2346/22, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.03.2022.

Підготовче засідання, призначене на 23.03.2022, не відбулось.

20.04.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не є членом кооперативу, а відтак у нього відсутнє порушене корпоративне право, яке підлягало б захисту. Також відповідач доводить правомочність загальних зборів членів кооперативу, які відбулись 14.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2022, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що підготовче судове засідання призначено на 15.06.2022.

30.05.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує на хибність доводів, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначає, що чинне законодавство передбачає проведення або загальних зборів членів кооперативу або зборів уповноважених, в той час як у даному випадку було поєднано ці збори, що є неприпустимим.

30.05.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло заперечення щодо відповіді на відзив та заява про зупинення провадження у справі.

10.06.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача.

У підготовче засідання 15.06.2022 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 15.06.2022 судом було відмовлено у задоволені заяви відповідача про зупинення провадження у справі, прийнято до розгляду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення щодо відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2022 витребувано у Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчені копії документів реєстраційної справи щодо Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва та оголошено перерву до 13.07.2022.

05.07.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва, на виконання ухвали суду від 15.06.2022, від Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надішли копії документів реєстраційної справи щодо Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва.

11.07.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на письмові пояснення позивача.

12.07.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності.

У підготовче засідання 13.07.2022 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 13.07.2022 присутніми представниками сторін надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2022.

У судове засідання 10.08.2022 з`явились представники сторін.

У судовому засіданні 10.08.2022 представником позивача надано письмові пояснення щодо застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 10.08.2022 суд заслухав вступні слова сторін та оголосив перерву до 31.08.2022.

У судове засідання 31.08.2022 з`явились представники сторін.

Представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

У судовому засіданні 31.08.2022 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25.09.1989 згідно рішення Київської міської Ради народних депутатів за № 675 від 26.07.1989 виконавчий комітет Харківської районної ради народних депутатів міста Києва, розглянувши протокол загальних зборів автокооперативу від 18.09.1989, прийняв рішення № 507 про створення автокооперативу на 1200 машиномісць по вул. Канальній в Харківському р-ні м. Києва та затвердження списку членів автокооперативу "Позняки-3".

Відповідно до п. 1 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, затвердженого протоколом № 18 від 06.12.2016 Загальних зборів членів уповноважених та членів Гаражно-будівельного кооперативу (далі - Статут), Гаражно-будівельний кооператив "Позняки-3" є невиробничою, некомерційною, неприбутковою кооперативною організацією, створеною на основі єдності інтересів громадян - автовласників м. Києва з метою спільної реалізації своїх потреб організованого зберігання транспортних засобів шляхом спорудження гаражних боксів.

Кооператив здійснює свою діяльність за рішенням Харківського виконавчого комітету від 25 вересня 1989 року № 507, з кількістю членів кооперативу 590.

Метою діяльності кооперативу є задоволення потреб його членів в гаражних стоянках шляхом будівництва належним чином обладнаного гаражного боксу за власні кошти членів кооперативу з подальшою експлуатацією і управлінням гаражними боксами (п. 7 Статуту).

11.01.2016 Гаражно-будівельним кооперативом "Позняки-3" Дарницького району м. Києва позивачу, як члену кооперативу, була видана довідка № 30 для оформлення права власності на майно.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником гаражу № НОМЕР_2 у Гаражно-будівельному кооперативі "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Канальна, 3 (рішення про державну реєстрацію № 28932548 від 25.03.2016).

Рішенням Загальних зборів членів та уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва від 09.09.2017, оформленим протоколом № 24, ОСОБА_2 виключено з членів кооперативу.

В подальшому, рішенням правління Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва від 04.03.2020, оформленим протоколом № 34, поновлено в членстві в кооперативі ОСОБА_2 та вирішено винести вказане рішення на затвердження Загальними зборами членів кооперативу.

14.03.2020 було проведено Загальні збори Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, на яких були прийняті рішення, оформлені протоколом загальних зборів № 33, зокрема, про прийняття заяви про відставку з 14.03.2020 голови правління ОСОБА_3 (п. 3 порядку денного), про обрання головою правління кооперативу ОСОБА_2 з 15.03.2020 строком на 5 років (п. 4 порядку денного), про припинення повноважень попереднього правління кооперативу та обрання нового складу правління (п. 5 порядку денного), про припинення повноважень попереднього складу ревізійної комісії кооперативу та обрання нового складу ревізійної комісії (п. 6 порядку денного), про затвердження рішення правління № 34 від 04.03.2020 (п. 7 порядку денного), про обрання уповноважених кооперативу (п. 8 порядку денного).

Як зазначено в протоколі № 33 загальних зборів, загальна чисельність членів кооперативу становить 590 осіб. На зборах присутні 190 членів кооперативу (190 голосів) та 15 уповноважених членів кооперативу (274 голосів). Загальна кількість членів кооперативу, які особисто прийняли участь у зборах та/або представлені на них уповноваженими, складає 464 особи.

На виконання рішення Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, оформленого протоколом № 33 від 14.03.2020, 09.04.2020 приватним нотаріусом Дібровою О.С. було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - відповідача (номер 5004647) "Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи".

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначає, що загальні збори членів кооперативу відбулися з порушенням порядку їх проведення, а саме за відсутності кворуму для прийняття рішень, що є підставою для визнання недійсним оспорюваного рішення та скасування вчиненої на його виконання реєстраційної дії.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарського кодексу України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3 Господарського кодексу України).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно із положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 у справі № 910/7554/18, від 17.12.2019 № 904/4887/18.

Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство (стаття 10 Закону України "Про кооперацію").

Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу (стаття 11 Закону України "Про кооперацію").

Відповідно до пункту 19 Статуту прийом до членів кооперативу здійснюється правлінням кооперативу, за заявою вступаючого, з наступним затвердженням загальними зборами.

Позивач зазначає, що він є членом Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує, що позивач не є членом Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, а надана позивачем довідка № 30 від 11.01.2016 містить недостовірну інформацію та не може слугувати доказом членства ОСОБА_1 у кооперативі.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18).

Суд враховує, що в силу приписів статті 15 Закону України "Про кооперацію" та пункту 19 Статуту, особа набуває членства в кооперативі після затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нового члена загальними зборами членів кооперативу.

Частина третя статті 10 Закону України "Про кооперацію" покладає на кооператив обов`язок вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Відповідачем не надано суду повного переліку дійсних членів кооперативу станом на проведення спірних загальних зборів.

На вимогу суду Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією надано копії документів реєстраційної справи Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, серед яких міститься перелік членів кооперативу лише станом на 08.10.2021.

Оскільки ані Закон України "Про кооперацію" ані Статут не покладають на члена обов`язку зберігати рішення загальних зборів про прийняття його до членів кооперативу, суд приймає надану позивачем довідку № 30 від 11.01.2016 в підтвердження його членства в кооперативі.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 надав докази на підтвердження того, що він сплачував членські внески до кооперативу.

Ті обставини, що відповідачем видано наказ № 65/22 від 12.04.2022 про визнання недійсною довідки № 30 від 11.01.2016 та не прийнято від позивача членський внесок за І квартал 2022 року в сумі 450,00 грн не спростовують членства позивача у кооперативі, а навпаки свідчать про штучне створення відповідачем доказів для доведення своєї позиції у спорі, у зв`язку з чим такі докази відхиляються судом.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу.

У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.

Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.

Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

Верховний Суд у постанові від 23 червня 2021 року у справі № 910/4201/20 сформував правовий висновок, що положення про загальні збори членів кооперативу і збори уповноважених містяться в ст. 15 Закону "Про кооперацію", яка має назву "Вищий орган управління кооперативу". Таким чином, збори уповноважених не є окремим органом управління, ці збори проводяться замість загальних зборів, коли через велику кількість членів чи інші обставини провести загальні збори неможливо, мають таку саму компетенцію як і загальні збори. Порядок обрання уповноважених має бути визначений статутом кооперативу.

Відмінність між цими двома органами полягає у тому, що:

(1) у загальних зборах з правом голосу мають право брати участь лише члени кооперативу, а у зборах уповноважених - лише уповноважені;

(2) різними є правила визначення кворуму: кворум загальних зборів становить половина від загальної кількості членів кооперативу, а зборів уповноважених - 2/3 від загальної кількості уповноважених.

Отже, для визначення кворуму на зборах потрібно встановити, які саме збори проводилися в кооперативі - загальні збори членів кооперативу чи збори уповноважених.

На Загальних зборах Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, які проводилися 14.03.2020, брали участь та голосували як члени кооперативу, так і уповноважені. Відтак неможливо з`ясувати які саме збори проводилися - збори уповноважених чи загальні збори членів кооперативу.

Протокол цих зборів має назву "Протокол № 33 Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3"".

Дослідивши наданий відповідачем перелік присутніх на зазначених зборах членів, суд встановив, що він містить лише 186 підписів, в той час, як у протоколі зазначено про 190 присутніх осіб. Крім цього, деякі члени зазначені двічі (як-от ОСОБА_2 №№ 507, 508, ОСОБА_4 №№ 460, 400, ОСОБА_5 №№ 302, 303, ОСОБА_6 №№ 348, 347), що ймовірно обумовлено наявністю у них двох гаражів. В той же час право голосу виникає з моменту прийняття особи в члени кооперативу та пов`язано безпосередньо з членством у кооперативі, а не з кількістю майна, яке належить члену.

Також відповідачем надано список уповноважених представників Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, які приймали участь у зборах 14.03.2020 із розшифровкою кількості їх голосів. Так, до складу уповноважених кооперативу входить 24 особи, в той час як у загальних зборах участь прийняли лише 15 з них.

До списку уповноважених також включено й ОСОБА_1 , що додатково свідчить про наявність у нього членства в Гаражно-будівельному кооперативі "Позняки-3" Дарницького району м. Києва.

Наведений список, як і перелік присутніх на зборах членів, скріплено підписом ОСОБА_2 , а відтак заперечення відповідача щодо відсутності у ОСОБА_1 членства є суперечливими.

Щодо можливості зарахування голосів уповноважених осіб як голосів учасників, яких вони представляють, суд зазначає наступне.

Пунктом 68 Статуту визначено, що загальні збори встановлюють норми представництва та затверджують склад уповноважених, при цьому один уповноважений не може представляти інтереси більше 25 членів кооперативу.

Вказане положення означає, що уповноважена особа вже не є представником конкретних членів кооперативу, а обрана всіма членами. Відповідно її присутність на загальних зборах членів кооперативу не може бути зарахована як представництво певної кількості конкретних членів. Уповноважена особа на загальних зборах членів кооперативу має лише один голос.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону "Про кооперацію" кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.

З наведеного слідує, що член кооперативу (не уповноважений) може бути присутнім на зборах уповноважених, але його голос не може бути врахований при визначенні кворуму чи голосуванні. І навпаки, будь-який член кооперативу (як обраний, так і не обраний уповноваженим) може брати участь у загальних зборах членів кооперативу і мати при цьому один голос (тобто він реєструється і голосує як звичайний член кооперативу).

Наведене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 23 червня 2021 року у справі № 910/4201/20.

Оскільки для участі у зборах реєструвалися та на зборах голосували члени кооперативу, а не тільки уповноважені, суд дійшов висновку, що такі збори не можуть вважатися зборами уповноважених, а є загальними зборами членів кооперативу. Відповідно, на зборах був відсутній кворум, а це означає, що всі рішення, ухвалені на зборах, є нелегітимними, як такі, що ухвалені за відсутності кворуму.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Для юридичної особи будь-якої організаційно-правової форми безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59, 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41, 42 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 15 Закону України "Про кооперацію").

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 03.03.2020 у справі № 922/756/19, від 21.04.2020 у справі № 927/411/19, від 05.05.2020 у справі № 916/1996/19.

За таких обставин, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом визнання недійсним рішення Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3", оформленого протоколом № 33 від 14.03.2020.

Слід зауважити, що позивач вказує на посвідчення оспорюваного протоколу приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дібровою О.С. Натомість приватним нотаріусом було засвідчено не сам протокол № 33 від 14.03.2020, а лише підписи голови та секретаря зборів, про що й було внесено реєстраційні записи № 376 та 377.

Окрім цього, позивачем заявлено вимогу про скасування реєстраційної дії, проведеної на підставі рішення Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3", оформленого протоколом № 33 від 14.03.2020.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 7 вищевказаного Закону визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" установлено спростовану презумпцію відомостей, унесених до ЄДР. Такий висновок зроблено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15, від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, від 19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17, від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18.

Частиною першою статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що Державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17, особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до Єдиного державного реєстру недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей Єдиного державного реєстру та відображенні в Єдиному державному реєстрі відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в Єдиному державному реєстрі за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в Єдиному державному реєстрі, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача.

У постанові від 15.01.2020 у справі № 910/3648/19 Верховний Суд виклав правову позицію, відповідно до якої вимога щодо скасування дії з внесення в Єдиний держаний реєстр відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб. Отже, вимога про скасування реєстраційної дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу є наслідком порушення вимог законодавства у зв`язку із прийняттям спірних рішень загальними зборами учасників відповідача, тому є зверненою до відповідача похідною вимогою від вимоги про недійсність вказаних рішень загальних зборів.

Враховуючи, що на підставі рішення Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва, оформленого протоколом № 33 від 14.03.2020, було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 09.04.2020, 5004647, вказана державна реєстрація змін підлягає скасуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

З огляду на результат вирішення спору, судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 185, 191, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Канальна, 3, оформлене протоколом № 33 від 14.03.2020.

3. Скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, проведені 09.04.2020 відносно Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3", а саме: "зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи" за № 5004647.

4. Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу "Позняки-3" Дарницького району м. Києва (Україна, 02081, м. Київ, вул. Канальна, буд. 3; ідентифікаційний код: 22921829) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 962 (чотири тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн 00 коп.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.09.2022

Суддя О.В. Нечай