номер провадження справи 24/196/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2022 Справа № 908/3787/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/3787/21

за позовом: Акціонерного товариства Приватбанк (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код 14360570)

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 56933,35 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Приватбанк звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 50000,02 грн., заборгованості за відсотками у сумі 2133,33 грн., заборгованість за відсотками у сумі 4800,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3787/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/196/21. Судове засідання призначено на 26.01.2022.

Розгляд справи відкладався на 14.02.2022 та на 02.03.2022, про що судом винесено відповідні ухвали.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2022 справа № 908/3787/21 у зв`язку з наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, відкладено розгляд справи, дата та час судового засідання не визначена.

Ухвалою суду від 08.07.2022 призначено судове засідання на 17.08.2022.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 11.07.2022 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані, зокрема, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором б/н від 15.01.2021, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованості за кредитом у сумі 50000,02 грн., заборгованості за відсотками у сумі 2133,33 грн., заборгованість за відсотками у сумі 4800,00 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 509, 530, 549, 599, 611, 634, 639, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193, 216, 230-232 ГК України, умовами договору, Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідач в судове засідання не прибули, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджали. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

В засіданні 17.08.20222 судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

15.01.2021 фізична особа-підприємець Боталов Іван Панасович (Клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ", згідно з якою Клієнт підписанням цієї Заяви, на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України приєднується до розділу 1.1. Загальні положення та підрозділу 3.2.8 Умови та правила надання послуги КУБ Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), що розміщені на сайті АТ КБ Приватбанк pb.ua на дату укладення договору. Ця заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та Клієнтом.

У розділі 1 заяви викладено наступні істотні умови кредитного договору.

1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни.

1.2. Розмір кредиту: 100000 (сто тисяч) грн.

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.

1.4. У період з підписання Заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців становить 1,4% в місць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом 1,2% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

1.5. Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості.

1.6. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно з цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до розділу 2 Заяви Клієнт підтверджує ознайомлення із розділом 1.1.Загальні положення, а також підрозділом 3.2.8 Умови та Правила надання послуги КУБ Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку за адресою: https://privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї заяви.

Зміст чинної редакції підрозділу 3.2.8 Умов викладений в самій заяві. Додатком 1 до заяви є Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, який підписано сторонами договору.

Відповідно до п.п. 3.2.8.11 Умов договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором.

Відповідно до приписів ст.ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 статті 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 180 ГК України, ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

З положень статей 5, 6, 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг слідує, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

З урахуванням вказаних норм права та обставин справи, враховуючи, що електронний підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки), суд дійшов висновку, що подані до суду паперові копії електронних доказів (про які зазначено вище) свідчать, що між АТ КБ Приватбанк та ФОП Соколовим М.О. укладено в письмовій формі договір, який за правовою природою є кредитним договором. Сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов, необхідних для даного виду договору.

Як свідчать матеріали справи, 15.01.2021 позивачем на підставі договору та розділу 3.2.8 Умов перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 100000,00 грн., що підтверджується копією банківської виписки по рахунку ФОП Боталова І.П. за період з 15.01.2021 по 18.11.2021.

27.09.2021 відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відомості з відповідного реєстру містяться в матеріалах справи).

Частішою 8 ст. 4 Закон)' України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`явання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприемець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 параграфа 1 глави 71 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в оговорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, якісклалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193 ГК України.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, АТ КБ Приватбанк звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом, за яким порушено провадження у даній справі.

Із змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно з п.п. 3.2.8.3.1 та 3.2.8.3.2 Умов, які наведено в тексті самої Заяви, повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначений у Заяві. За користування послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених у Заяві. При несплаті процентів у строк, визначний графіком, вони вважаються простроченими.

Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені у заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначено у кредитному договорі (п.3.2.8.3.1.4. Умов).

За змістом п. 3.2.8.9.6 Умов, зобов`язання за договором виконуються в такій послідовності: перш за все відшкодування витрат/збитків банку згідно з п. 3.2.8.5.14, далі для погашення неустойки, далі прострочених процентів, далі простроченого кредиту, далі процентів, далі кредиту.

В п. 1.5 Заявив встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором проценти за користування кредитом складають 4% від суми простроченої заборгованості.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов, Клієнт взяв на себе зобов`язання оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2, повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

За змістом п.3.2.8.6.2 Умов при порушенні Клієнтом будь-яких зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, виконання інших зобов`язань з кредитом у повному обсязі, а Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом.

Як встановлено судом вище, згідно з п. 1.3. Заяви про приєднання строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів клієнту. Графік погашення основної суми боргу та процентів визначено у Додатку №1 до Заяви.

За таких обставин, згідно з п. 1.6 Заяви та Графіком погашення відповідач повинен був повертати кредитні кошти, які було видано 15.01.2021, шляхом сплати щомісячно (до 14 числа включно), починаючи з наступного місяця видачі кредиту суму: 8333,34 грн. кредиту та суму 1400,00 грн. процентів (у перші 5 місяців), в подальшому, починаючи з 6 місяця по 12 місяць проценти в розмірі 1200,00 грн.

Як слідує із розрахунку заборгованості, який надано позивачем до суду разом з позовом, та випискою по рахунку позичальника, відповідачем в період: лютий-липень 2021 здійснювались оплати в рахунок погашення за наданим кредитом та сплата процентів, в подальшому оплати припинилися. Станом на 18.11.2021 заборгованість за наданим кредитом склала 50000,00 грн.; заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість 2133,33 грн.; заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії 4800,00 грн.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З приписів статті 74 ГПК України слідує, що обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач відзив на позов суду не надав, викладені у позовній заяві обставини та розрахунок позивача не спростував, доказів належного виконання договірних зобов`язань по сплаті в повному обсязі отриманого кредиту та процентів не надав.

Позовні вимоги підтверджуються наданими позивачем доказами, є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 2133 (дві тисячі сто тридцять три) грн 33 коп. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та суму 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.09.2022.

Суддя Т.А. Азізбекян