ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Справа № 924/820/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

прокурор: Безпалов А.В

позивача: не з`явився

відповідача: Лозюк С.Ф.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: не з`явився

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. справі №924/820/21, ухвалене суддею Субботіна Л.О., повний текст рішення складено 06.05.2022 р.

за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури м.Хмельницький в інтересах держави в особі Гвардійської сільської ради с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного підприємства "Проскурівське лісове господарство" с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 м. Чернівці, ОСОБА_2 м.Чернівці, ОСОБА_3 м. Чернівці, ОСОБА_4 м.Хмельницький, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький

про зобов`язання повернути земельні ділянки, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Мисливський затишок" на земельні ділянки

До Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Гвардійської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" про зобов`язання повернути земельні ділянки, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Мисливський затишок" на земельні ділянки (з врахуванням заяви заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури про зміну предмета позову вих. №15/1-956-21 від 20.01.2022).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. у справі №924/820/21 задоволено позов першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури м.Хмельницький в інтересах держави в особі Гвардійської сільської ради про зобов`язання повернути земельні ділянки, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" повернути територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради наступні земельні ділянки: кадастровий номер :02:004:0309, площею 2,0 га; кадастровий номер :02:004:0319, площею 0,7407 га; кадастровий номер :02:004:0320, площею 1,0927 га; кадастровий номер :02:004:0321, площею 0,1666 га; кадастровий номер :02:004:0322, площею 0,701 га; кадастровий номер :02:004:0323, площею 1,2687 га; кадастровий номер :02:003:0324, площею 0,0303 га, що розташовані за межами села Гелетинці Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області

В частині позову про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Мисливський затишок" на земельні ділянки відмовлено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на подання апеляційної скарги ТОВ «Мисливський затишок» на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 року. Скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 року у справі №924/820/21 в частині позовних вимог до ТОВ «Мисливський затишок» щодо зобов`язання повернути територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради наступні земельні ділянки: кадастровий номер :02:004:0309, площею 2,0 га; кадастровий номер :02:004:0319, площею 0,7407 га; кадастровий номер :02:004:0320, площею 1,0927 га; кадастровий номер .02:004:0321, площею 0,1666 га; кадастровий номер :02:004:0322, площею 0,701 га; кадастровий номер :02:004:0323, площею 1,2687 га; кадастровий номер :02:003:0324, площею 0,0303 га, що розташовані за межами села Гелетинці Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ТОВ «Мисливський затишок» повернути територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради земельні ділянки відмовити.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/820/21 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Василишин А.Р.

Листом №924/820/21/2946/22 від 06 червня 2022 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

13 червня 2022 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2022 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. справі №924/820/21 - залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подати до суду докази надсилання ОСОБА_4 копії апеляційної скарги з додатками (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

27.06.2022 на адресу апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. справі №924/820/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. справі №924/820/21. Зупинено дію рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. справі №924/820/21, справу призначено до розгляду у судове засідання.

07.07.2022 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від Гвардійської сільської ради надійшли пояснення в яких, сільська рада просить відмовити в задоволення апеляційної скарги, а справу слухати без участі представника Гвардійської сільської ради.

19.07.2022 р. Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надіслало на електронну адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому з прийнятим судом першої інстанції рішенням не погоджується та вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Також, 02.08.2022 р. до апеляційного господарського суду надійшов відзив заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури, в якому прокурор просить залишити апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" без задоволення, а судове рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. без змін.

09.08.2022 р. на адресу апеляційного господарського суду від адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: «Чи знаходяться земельні ділянки, кадастрові номера :02:004:0322, :02:004:0323, :02:004:0324, :02:004:0309, :02:004:0319, :02:004:0320, :02:003:0321, загальною площею 6 га, розташованих за межами села Гелетинці Гвардійської сільської ради, в межах земель, переданих у колективну власність згідно Державного Акту на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ 000002, виданого КСГ «Праця», зальною площею 1695,3 га?».

У судовому засіданні 11.08.2022 р. оголошено перерву до "25" серпня 2022 р. на 10:30 у залі судових засідань №2.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "06" вересня 2022 р. о 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

23.08.2022 р. від Голови комісії з припинення директора Державного підприємства «Проскурівське лісове господарство» надійшла заява про процесуальне правонаступництво, в якому директор просить здійснити заміну у справі третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного підприємства Проскурівське лісове господарство на правонаступника Державне підприємство «Старокостянтинівське лісове господарство». В обґрунтування заяви вказано, що згідно з наказами Державного агентства лісових ресурсів №588 від 27.09.2021р., №446 від 02.06.2022р. триває процес припинення Державного підприємства Проскурівське лісове господарство шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного підприємства «Старокостянтинівське лісове господарство». Розгляд справи №924/820/21 просить здійснювати без участі представника ДП Старокостянтинівський лісгосп , апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області без змін.

02.09.2022 р. на адресу апеляційного господарського суду від Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури надійшли письмові пояснення щодо клопотання про залучення ДП Старокостянтинівський лісгосп у якості правонаступника третьої особи. Прокурор, вважає, що з метою уникнення обставин, які після ухвалення рішення суду у цій справі можуть вплинути на речові права та обов`язки ДП «Старокостянтинівське лісове господарство», керуючись ст.ст.52, 169-170 ГПК України, необхідно залучити дане підприємство в якості правонаступника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ДП «Проскурівське лісове господарство».

05.09.2022 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" надійшли заперечення на заяву про процесуальне правонаступництво. Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що жодних підтверджуючих документів щодо завершення процедури припинення ДВ «Проскурівське лісове господарство» та щодо переходу прав та обов`язків до ДГІ «Старокостянтинівське лісове господарство» у матеріалах, доданих до заяви про процесуальне правонаступництво не надано, витяги про державну реєстрацію речових прав відсутні. На підставі зазначеного, судом може бути залучено до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ДП «Старокостянтинівське лісове господарство», як правонаступника ДП «Проскурівське лісове господарство», лише після припинення ДП «Проскурівське лісове господарство», і внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відтак, просить заяву голови комісії з припинення ДО «Проскурівське лісове господарство», директора ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» Ю.Грачука від 18.08.2022 р. №719 про процесуальне правонаступництво залишити без задоволення.

У відповідності до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя Василишин А.Р. перебуває у відпустці у період з 29 серпня 2022 року по 26 вересня 2022 року включно.

Розпорядженням керівника апарату суду №01-05/475 від 05.09.2022 р., у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Василишина А.Р., призначено заміну судді члена колегії у судовій справі №924/820/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №924/820/21 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. справі №924/820/21 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні питання стосовно можливості проведення судової земельно-технічної експертизи, зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд самостійно визначає обсяг необхідних йому доказів для повного та всебічного розгляду справи по суті. Водночас рішення приймається судом на підставі всебічної, повної, об`єктивної оцінки всієї сукупності наявних в матеріалах справи доказів. Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши позицію представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для проведення експертизи, оскільки вважає достатніми для вирішення спору наявні в справі матеріали.

Також, розглянувши в судовому засіданні 06.09.2022 р. заяву про процесуальне правонаступництво, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення. Про відсутність підстав замінювати третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство Проскурівське лісове господарство на правонаступника Державне підприємство «Старокостянтинівське лісове господарство» свідчить наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує що: Державне підприємство Проскурівське лісове господарство перебуває в стані припинення, внаслідок внесення 30.09.2021 р. рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, проте на даний час державну реєстрацію вказаної особи не припинено.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про процесуальне правонаступництво, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного підприємства Проскурівське лісове господарство.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. у справі №924/820/21 в частині позовних вимог до ТОВ «Мисливський затишок» щодо зобов`язання повернути територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради наступні земельні ділянки: кадастровий номер :02:004:0309, площею 2,0 га; кадастровий номер :02:004:0319, площею 0,7407 га; кадастровий номер :02:004:0320, площею 1,0927 га; кадастровий номер .02:004:0321, площею 0,1666 га; кадастровий номер :02:004:0322, площею 0,701 га; кадастровий номер :02:004:0323, площею 1,2687 га; кадастровий номер :02:003:0324, площею 0,0303 га, що розташовані за межами села Гелетинці Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ТОВ «Мисливський затишок» повернути територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради земельні ділянки відмовити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 року у справі №924/820/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання 06.09.2022 р. позивач та треті особи своїх представників не направили, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. позов задоволено частково. Задовольняючи позов, судом першої інстанції встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, :02:004:0322, :02:004:0323, :02:003:0324 та :02:004:0309 належать до земель водного фонду. Отже, накази Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2015 № 22-3970-СГ, № 22-3968-СГ, від 21.10.2015 № 22-3952-СГ "Про затвердження документації із землеустрою на надання земельної ділянки у власність" не відповідають приписам ЗК України та ВК України. Із змісту долучених до матеріалів справи інформаційних довідок №№ 264997097, 264998429, 265003273, 265001168, 265002030, 264997944, 264999945, 264999209, 265000679 від 08.07.2021 вбачається, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на даний час спірні земельні ділянки зареєстровані за відповідачем ТОВ "Мисливський затишок". Зважаючи на вказане, заявлена прокурором вимога про повернення земельних ділянок територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради є ефективним способом захисту, а позов в цій частині підлягає задоволенню. Також, суд першої інстанції вказав на те, що скасування державної реєстрації земельних ділянок, які просить повернути прокурор, не лише є неналежним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушеного права позивача, а взагалі суперечить обраному прокурором способу захисту. В зв`язку із вказаним суд вважає за необхідне відмовити у задоволені даної позовної вимоги. Також місцевий суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Мисливський затишок" на земельні ділянки.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" зазначає, що основною підставою для звернення до суду прокурор обрав акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 29.01.2021 року за №4-ДК/30/АП/09/01/-21, складений Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Однак ця перевірка була проведена не у відповідності до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки не зазначено правової підстави її проведення (наказ), яка перевірка проведена - планова чи позапланова, без будь-якого повідомлення та без присутності керівника або уповноваженої особи від ТОВ «Мисливський затишок», без ознайомлення із правовстановлюючими документами на вказані земельні ділянки, без вручення чи направлення даного акту ТОВ «Мисливський затишок» тощо. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справах №813/3201/17 від 28.02.2019 року та №818/1512/17 від 27.02.2020 року. Таким чином, даний акт перевірки не можна вважати належним і допустимим доказом, і суд першої інстанції надав йому неправильну оцінку при прийнятті рішення.

Також апелянт просить апеляційний суд звернути увагу, що прокурор долучив до матеріалів справи лист начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області від 29.12.2020 року №1427, на який також посилається ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області при складанні акту перевірки, де також міститься інформація про земельну ділянку із кадастровим номером :02:004:0324, площею 0,0303 га, яка не була предметом позову прокурора.

Скаржник також просить взяти до уваги, що ні прокурором, ні позивачем не надавалась, а відповідно і судом не долучалась до матеріалів господарської справи землевпорядна документація щодо встановлення меж зазначених спірних земельних ділянок та прибережних захисних смуг. Окрім цього, земельні ділянки, що є предметом спору у даній справі, відсутні у системі «Державний водний кадастр», як земельні ділянки водного фонду.

Крім цього, суд першої інстанції не дотримався вимог ч.2 ст.50 ГПК України, яка передбачає, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Таким учасником справи мало бути Державне агентство водних ресурсів України, в особі Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області, оскільки прокурор стверджував, що спірні землі відносяться до земель водного фонду.

Також в апеляційній скарзі наголошено, що під час судового розгляду даної справи на стадії підготовчого засідання адвокатом було зібрано додаткові письмові докази, що підтверджують той факт, що всі спірні земельні ділянки перебували в колективній власності членів КСП «Праця» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000002, виданого КСП «Праця» 08.12.1995 року по с.Гелетенці Хмельницького району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землі за №2, який судом було долучено до матеріалів справи разом із моїм клопотанням про приєднання доказів від 06.09.2021 року.

В апеляційній скарзі також акцентовано увагу на тому, що представником ТОВ «Мисливський затишок», було подано суду письмове клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої було запропоновано поставити питання: Чи знаходяться земельні ділянки, кадастрові номера: :02:004:0322, :02:004:0323, :02:004:0324, :02:004:0309, :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, загальною площею 6 га, розташовані за межами села Гелетинці Гвардійської сільської ради, в межах земель загальною площею 1695,3 га, переданих у колективну власність згідно Державного Акту на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ000002, виданого КСП «Праця»?

Необхідність отримання відповіді на питання, на думку апелянта, виникла через те, що прокурор надав суду документи, які свідчать про належність спірних земельних ділянок одночасно як до земель лісового, так і до водного фондів станом на 2021 рік, а представником апелянта згодом було долучено копію Державного акту на землі колективної власності на землю від 08.12.1995 року, який на його думку підтверджував, що ці землі з 08.12.1995 року відносились до земель колективної власності згідно плану зовнішніх меж земель переданих у колективну власність.

Відтак, вважає апелянт, має місце спільна часткова власність фізичних осіб членів КСП «Праця», і прокурор, в силу закону, не може бути позивачем у даній справі, а суд був зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Апелянт також вважає, що позовні вимоги у даній справи викладені саме в порядку ст. 387 ЦК України, тобто це віндикаційний позов, не зважаючи на твердження прокурора, що він звернувся до господарського суду Хмельницької області із негаторним позовом.

Як відомо, до віндикаційних позовів застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки з дня, коли вона довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (стаття 257, частина перша статті 261 Цивільного кодексу України). Господарський суд Хмельницької області не звернув належної уваги на пропуск прокурором строку позовної давності для заявлення віндикаційної позовної вимоги про зобов`язання повернути земельні ділянки, а тому є необхідність просити суд у даній частині рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 року, скасувати та застосувати наслідки пропуску строку більш як на два роки на звернення до суду із зазначеними вимогами.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у відзиві на апеляційну скаргу підтримує доводи апеляційної скарги, вказує на те, що Головне управління під час прийняття наказів «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району діяло у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише ного невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України).

Підсумовуючи вищезазначене у Головного управління не було законних підстав визначених ст.118 Земельного кодексу України відмовити в передачі земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Головне управління під час розпорядження земельними ділянками (кадастровий номер: :02:004:0311, :02:004:0310, :02:004:0309) та прийняття наказів «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району діяло у межах та у спосіб, передбачений чинним на час їх прийняття законодавством.

Також Держгеокадастр погоджується із позицією апелянта, викладеною у апеляційній скарзі, щодо необґрунтованості та недоведеності твердження прокурора про належність спірних земельних ділянок, які витребовують, до земель водного фонду.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури вказує на те, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. у справі №924/820/21 прийнято з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а також з дотриманням вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Стосовно доводів апелянта щодо неналежності та недопустимості Акта перевірка ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки перевірка проведена не у відповідності до вимог законодавства, парокурор вважає, що цей аргумент не заслуговує на увагу та не є обставиною, яка впливає на законність рішення суду. Зазначає, що Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і їй підпорядковане. Відповідно до пункту 3 цього положення завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області є уповноваженим державою органом на проведення перевірок в частині дотримання вимог земельного законодавства, при використанні та охороні земель усіх категорій і форм власності.

Щодо доводів про не проведення перевірки спірної земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0324 слід зазначити, що допущена описка в акті перевірки ніяким чином не вплинула на законність прийнятого рішення судом. Це питання досліджено судом першої інстанції на стадії дослідження доказів та встановлено, що координати зазначеної земельної ділянки співпадають із координатами земельних ділянок у збірному кадастровому плані та інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області. Таким чином, будь-яких сумнівів у учасників справи та суду щодо того, що ГУ Держгеокадастром у Хмельницькій області проводилась перевірка саме земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0324 під час розгляду справи не виникало. Дана описка виправлена прокурором у заяві про зміну предмета спору від 20.01.2022 року №15/1-956-21, яка прийнята судом.

Щодо незалучення судом у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного агентства водних ресурсів України, прокурор вказує, що під час розгляду справи судом відповідач не обґрунтовував необхідність залучення Державного агентства водних ресурсів України як третьої особи. Такий довід, висловлений у апеляційній скарзі апелянтом не може бути самодостатнім, так як ця обставина не вплинула на законність прийнятого рішення, а надана Регіональним офісом водних ресурсів у Хмельницькій області інформація щодо перебування в межах спірних земельних ділянок водних об`єктів врахована судом при прийнятті рішення. В якості позивача у справі залучено Гвардійську селищну раду, яка є власником спірних земельних ділянок та права якої безпосередньо порушені, внаслідок незаконного вибуття їх із власності територіальної громади.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

З метою підготовки наказів про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області супровідними листами № 22-2204-0.10-4415/2-15, № 22-2204-0.10-4414/2-15, №22-2204-0.10-4413/2-15 від 26.03.2015 надавалась інформація Головному управлінню Держземагенства у Хмельницькій області, відповідно до якої земельні ділянки, які фізичні особи просили надати у власність, є землями сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, не накладаються на уже зареєстровані земельні ділянки та не перебувають у власності/користуванні третіх осіб.

Згідно з наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22-2403/14-15-СГ від 09.04.2015 надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га, що розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області :02:004), із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

19.06.2015 гр. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2015 №22-3970-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 , надано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:004:0309) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Згідно з інформаційною довідкою № 264997097 від 08.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 05.11.2015 за гр. ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0309, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. На підставі договору купівлі-продажу №157 від 02.02.2016 право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за громадянином ОСОБА_4 , який на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №№ 656, 657 від 02.04.2020 передав дану ділянку ТОВ "Мисливський затишок". 02.04.2020 проведена державна реєстрація права власності ТОВ "Мисливський затишок" на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0309.

Відповідно до наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22-2402/14-15-СГ від 09.04.2015 надано дозвіл гр. ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га, що розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області :02:004), із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

19.06.2015 гр. ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2015 № 22-3968-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:004:0311) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Згідно з інформаційною довідкою № 264998429 від 08.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 05.11.2015 за гр. ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0311, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. На підставі договору купівлі-продажу №155 від 02.02.2016 право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за громадянином ОСОБА_4 .

В результаті поділу земельної ділянки :02:004:0311 проведено державну реєстрацію 06.04.2016 земельних ділянок з кадастровим номером :02:004:0319 площею 0,7407 га, з кадастровим номером :02:004:0320 площею 1,0927 га та з кадастровим номером :02:004:0321 площею 0,1666 га, що належали ОСОБА_4 . В подальшому 27.05.2016 та 15.06.2016 проведена державна реєстрація права власності на вищевказані земельні ділянки за ТОВ "Мисливський затишок" на підставі протоколу № 1 установчих зборів ТОВ "Мисливський затишок" від 18.04.2016 та акта приймання-передачі від 18.05.2016 (інформаційні довідки №№265003273, 265001168, 265002030 від 08.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).

Також судами встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22-2401/14-15-СГ від 09.04.2015 надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га, що розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області :02:004), із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

19.06.2015 гр. ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2015 № 22-3952-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:004:0310) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Згідно з інформаційною довідкою №264997944 від 08.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 05.11.2015 за громадянином ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0310, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. На підставі договору купівлі-продажу №159 від 02.02.2016 право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за громадянином ОСОБА_4 . В зв`язку із поділом даної земельної ділянки, 06.04.2016 такий об`єкт нерухомого майна як земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0310 закрито.

В результаті поділу земельної ділянки :02:004:0310 проведено державну реєстрацію 06.04.2016 земельних ділянок з кадастровим номером :02:004:0322 площею 0,701 га, з кадастровим номером :02:004:0323 площею 1,2687 га та з кадастровим номером :02:003:0324 площею 0,0303 га, що належали ОСОБА_4 . В подальшому 15.06.2016 проведена державна реєстрація права власності на вищевказані земельні ділянки за ТОВ "Мисливський затишок" на підставі протоколу № 1 установчих зборів ТОВ "Мисливський затишок" від 18.04.2016 та акту приймання-передачі від 18.05.2016 (інформаційні довідки №№264999945, 264999209, 265000679 від 08.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).

Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області здійснювались заходи щодо виявлення ознак нанесення збитків інтересам держави в сфері земельних відносин шляхом направлення відповідних листів та запитів.

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 10-22-0.41-845/2-21 від 18.02.2021 управлінню СБУ у Хмельницькій області повідомлено, що була проведена перевірка щодо дотримання вимог земельного законодавства, в ході якої виявлено порушення земельного законодавства, зокрема, не відповідність рішень органів виконавчої влади вимогам законодавства, яке діяло на час прийняття даних рішень, щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами в тому числі :02:004:0311, :02:004:0310 та :02:004:0309.

Матеріали справи містять акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №4-ДК/30/АП/09/01/-21 від 29.01.2021, складений спеціалістом відділу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, згідно з яким в ході проведення перевірки було встановлено зокрема, що:

- земельні ділянки з кадастровим номером :02:004:0319 та :02:004:0321 вкриті природною трав`яною та частково дерев`янистою рослинністю;

- на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0320 розташована укріплена залізобетонними плитами ґрунтова гребля з гідротехнічною спорудою для пропускання води (дамба). Гребля перекриває природній водотік струмка, який починається і протікає через земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0316 та :02:004:0315, в результаті чого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0320 штучно створено водний об`єкт (ставок). Крім того, через гідротехнічну споруду греблі проходить струмок, який протікає через земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0320 та в південній її частині впадає у водний об`єкт, що є продовженням водного об`єкта (ставка) облаштованого на суміжній земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0323. Відповідно до збірного кадастрового плану земельних ділянок, загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0320, яка зайнята водним плесом, складає 0,8085 га;

- з частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0322 знято і перенесено ґрунтовий покрив та облаштовано водний об`єкт (ставок), що є продовженням створеного водного об`єкта (ставка) на суміжній земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0323. Площа зняття ґрунтового покриву складає 0,0389 га;

- з частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0323 знято і перенесено ґрунтовий покрив, облаштовано насипну ґрунтову греблю з гідротехнічною спорудою для пропускання води (дамба). Гребля перекриває природній водотік струмка, який бере початок на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0316, в результаті чого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0323 штучно створено водний об`єкт (ставок). Площа зняття ґрунтового покриву складає 0,7637 га.

- із земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0324 знято і перенесено ґрунтовий покрив та облаштовано водний об`єкт (ставок), що є продовженням створеного водного об`єкта (ставка) на суміжній земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0323. Площа зняття ґрунтового покриву складає 0,0303 га;

- через земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0309 протікає струмок, який витікає з водного об`єкта (ставка), розташованого на суміжній земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0323. Інша частина даної ділянки вкрита природною трав`яною та дерев`янистою рослинністю, місцями очеретом, чагарниками та дрібноліссям. Відповідно до збірного кадастрового плану земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0309 розташована по обидва береги вищенаведеного струмка без назви. Площа прибережної захисної смуги в межах даної ділянки складає 1,9126 га.

Також перевіркою встановлено, що земельні ділянки в тому числі з кадастровими номерами :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, :02:004:0322, :02:004:0323, :02:003:0324 та :02:004:0309 розташовані на території урочища "Гелетинецький ліс" загальною площею 84,9 га. Дані землі лісогосподарського призначення перебувають у постійному користуванні ДП "Проскурівське лісове господарство" на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування. Вказані ділянки розташовані у 24 кварталі, виділ - 18 - болото низинне.

До акту долучений збірний план земельних ділянок та кадастрові плани земельних ділянок.

В зв`язку із викладеним, Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області звернулось до керівника Хмельницької обласної прокуратури з листом № 72/8/202/2015 від 26.02.2021, в якому повідомило, що в ході виконання завдань щодо захисту економічного потенціалу держави було отримано інформацію щодо вилучення з державної власності з порушенням вимог чинного законодавства земель лісогосподарського призначення площею понад 9 га. Тому управління інформувало про вказане з метою вжиття заходів реагування щодо захисту інтересів держави відповідно до компетенції.

Листом № 15/1-179вих-21 від 11.03.2021 перший заступник керівника обласної прокуратури звертався до ДП "Проскурівське лісове господарство" та повідомляв, що прокуратурою було встановлено, що земельні ділянки в тому числі з кадастровими номерами :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, :02:004:0322, :02:004:0323, :02:003:0324 та :02:004:0309 незаконно передані для потреб ведення особистого селянського господарства із земель лісового фонду, тому просив надати інформацію про вжиті заходи до захисту інтересів держави, у тому числі судового характеру.

У відповідь на вищевказане звернення ДП "Проскурівське лісове господарство" листом №38-03 від 31.03.2021 повідомило, що ДП "ХОСЛАП "Хмельницькоблагроліс" створене згідно з розпорядженням Хмельницької ОДА від 24.12.2008 і по Хмельницькому районі було правонаступником КП "Діброва". Відповідно до матеріалів лісовпорядкування, які були виготовлені по КП "Діброва", станом на 01.01.2003 по кварталі 24 Хмельницького лісництва на території Гелетинецької с/р рахувалось 72 га земель лісогосподарського призначення. Згідно картографічних матеріалів, при накладенні на них викопіювання із Державної кадастрової карти вищевказаних земельних ділянок можна встановити, що дані ділянки не належать до лісового фонду КП "Діброва". Згідно акту прийому-передачі земель лісогосподарського призначення від 15.04.2016 за Гелетинецькою с/р рахувалося 72 га земель лісогосподарського призначення. По матеріалах лісовпорядкування, які виготовлені по ДП "ХОСЛАП "Хмельницькоблагроліс" станом на 01.01.2016 загальна площа земель лісогосподарського призначення по Гелетинецькій с/р складає 84,9 га, в яку помилково було включено болото площею 8,4 га.

На підтвердження вищевикладених обставин до матеріалів справи долучено акт прийому-передачі земель лісогосподарського призначення Хмельницького району від 15.04.2009, складений на виконання розпорядження голови Хмельницької облдержадміністрації від 24.12.2008 "Про передачу в постійне користування земельних ділянок лісогосподарського призначення", в якому вказано, що за Гелетинецькою сільською радою рахується земель лісогосподарського призначення 72 га, кв. № 24; витяг з матеріалів лісовпорядкування по ДП "ХОСЛАП "Хмельницькоблагроліс", Хмельницьке лісництво, з яких вбачається, що загальна площа земель лісогосподарського призначення по Гелетинецькій сільській раді складає 84,9 га, в тому числі 8,4 га - болото.

Також перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури 26.05.2021 звертався до начальника ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із листом №15/1-334вих-21, відповідно до якого повідомляв, що прокуратурою виявлено обставини, які свідчать про неправомірне відведення земельних ділянок лісового фонду, що перебувають у користуванні ДП "Проскурівське лісове господарство". Тому прокурор просив надати копії матеріалів, за якими передано у власність громадянам земельні ділянки в тому числі з кадастровими номерами :02:004:0309, :02:004:0310, :02:004:0311.

Листом №15/1-336вих-21 від 07.06.2021 перший заступник керівника обласної прокуратури повідомляв Гвардійського сільського голову, що спірні земельні ділянки передані як земельні ділянки сільськогосподарського призначення, хоча вони належали до земель водного фонду. Тому прокурор просив надати інформацію про вжиті Гвардійською сільською радою за вказаним фактом заходи до захисту порушених інтересів, у тому числі шляхом звернення до суду.

У відповідь на вказаний лист Гвардійська сільська рада повідомила, що вказана інформація взята до уваги, однак у зв`язку з відсутністю передбачених на сплату судового збору коштів в бюджеті Гвардійської сільської ради на 2021 рік, заходи щодо пред`явлення цивільних позовів до нинішніх власників цих ділянок та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вживатись не будуть (лист № 883 від 15.06.2021).

Зважаючи на викладене листом № 15/1-440вих-21 від 12.07.2021 перший заступник керівника обласної прокуратури на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомив Гвардійську сільську раду про намір здійснення представництва в суді законних інтересів держави в особі Гвардійської сільської ради шляхом пред`явлення позову до Господарського суду Хмельницької області.

Також як вбачається з листа Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області №72/8/202/6393 від 12.07.2021, останнє зверталось до Хмельницької філії ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" з проханням сформувати збірний кадастровий план із відображенням місця розташування в тому числі спірних земельних ділянок відносно земель, розташованих на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та надати наявну інформацію про правовий статус цих земель.

У відповідь на вказаний запит ХФ ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" надіслало збірний кадастровий план земельних ділянок, які знаходяться на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, викопіювання з кальки контурів справи по коректуванню планово-картографічних матеріалів зйомок минулих років колгоспу "Шлях Леніна" села Гелетинці Хмельницького району Хмельницької області з нанесеними контурами земельних ділянок згідно запиту, викопіювання з плану коректування планово-картографічних матеріалів зйомок минулих років колгоспу "Шлях Леніна" села Гелетинці Хмельницького району Хмельницької області, планово-картографічні матеріали с.Гелетинці.

Супровідним листом № 72/8/202/6678 від 22.07.2021 Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області направило вищевказані матеріали першому заступнику керівника Хмельницької обласної прокуратури, який подав їх до матеріалів справи.

Також прокурор долучив лист Хмельницької районної державної адміністрації від 15.09.2021 № 40/24-1547/21, в якому повідомлено, що в документах фонду колгосп "Шлях Леніна", КСП "Праця", СТОВ "Степ" с.Гелетинці Хмельницького району Хмельницької області за період з 1992 року по 2002 рік міститься інформація про реорганізацію та зміну назв господарства села Гелетинці з колгоспу в КСП та з КСП в СТОВ, про що додаються архівні документи. Подальша зміна форми власності та назва господарства не відомі. До вказаного листа долучений протокол № 2 загальних зборів членів колгоспу "Шлях Леніна" від 20.11.1992, на яких, зокрема було прийнято рішення реорганізувати колгосп "Шлях Леніна" і на його основі утворити колективне сільськогосподарське підприємство "Праця"; протокол № 1 загальних звітних зборів колгоспників КСП "Праця" від 20.01.2000, на яких прийнято рішення реорганізувати КСП "Праця" в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю СТОВ; протокол № 3 загальних зборів КСП "Праця" від 26.02.2000, в якому зазначено, що у зв`язку із визнанням Арбітражним судом Хмельницької області банкрутом КСП "Праця" та значними боргами, вирішено передати Товариству "Степ" в оренду терміном на 10 років майновий комплекс реформованого КСП "Праця". Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація СТОВ "Степ" проведена 02.04.1998, державна реєстрація припинення вказаної юридичної особи -29.12.2005.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться лист ПП "Діоріт Плюс 1" № 43 від 05.02.2021, згідно з яким орієнтовна ринкова вартість 1 га земель сільськогосподарського призначення розташованих на території Хмельницької області (за межами населених пунктів) становить 72 тис. грн, а також лист Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області № 1427 від 29.12.2020, із змісту якого вбачається, що за наявними в РОВР у Хмельницькій області матеріалами та використанням публічної карти України встановлено, що земельні ділянки в тому числі з кадастровими номерами :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, :02:004:0322, :02:004:0323 та :02:004:0309 розташовані по обидва береги струмка без назви - ліва притока ІІ порядку р.Смотрич - ліва притока р.Дністер (басейн р.Дністер). Земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0324 розташована на лівобережному схилі долини струмка без назви - ліва притока ІІІ порядку р.Смотрич - ліва притока р.Дністер (басейн а.Дністер).

Відповідач на підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, :02:004:0322, :02:004:0323, :02:004:0324 та :02:004:0309; лист відділу №1 Управління у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.09.2021, в якому повідомлено, що у відділі № 1 відсутній державний акт на право колективної власності на землю по КСП "Праця" та додаток до державного акта-список членів КСП, в зв`язку з чим неможливо встановити приналежність вищевказаних земельних ділянок до земель колективної власності; копію державного акта на право колективної власності на землю серія ХМ 000002 від 08.12.1995, виданий Колективному сільськогосподарському підприємству "Праця", згідно з яким у колективну власність передано 1695,3 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також матеріали справи містять відповідь Гвардійської сільської ради від 16.09.2021 №1378 на адвокатський запит, лист № 18-22-0,33-53/116-19 від 14.01.2019 Відділу у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, з яких вбачається, що відділ передав раді завірену копію державного акта на право колективної власності на землю від 08.12.1995, виданого КСП "Праця"; рішення Гелетинецької сільської ради народних депутатів Хмельницького району від 04.04.1995 № 2, за яким передано у колективну власність КСП "Праця" 1674 га сільськогосподарських земель, з них: с/г угідь - 1640 га, в тому числі ріллі - 1216 га, багаторічних насаджень - 10 га, кормових угідь - 414 га; земель під виробничими будівлями і дворами і під господарськими шляхами - 34 га; архівну довідку від 22.09.2021 №01-35/2021-495, видану архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації, в якій вказано, що рішенням загальних зборів членів колгоспу "Шлях Леніна" с.Гелетинці Хмельницького району від 20.11.1992, протокол № 2, господарство реорганізовано в КСП "Праця". Загальними звітними зборами членів КСП "Праця" від 20.01.2000, протокол № 1, КСП реорганізовано в СТОВ "Праця". В протоколі № 3 від 26.02.2000 значиться назва ТОВ "Степ". Документи СТОВ "Степ" передані на державне зберігання включно по 2002 рік.

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

За правилами ст. 4, 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (ст. 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. У цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю у поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 14, 19 Конституції України).

Частиною 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У п. 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, який набрав чинності 27.05.2021, визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі водного фонду (пункт "є" ч. 1 ст. 19 ЗК України).

До земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г)береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів (ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 Водного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт "ґ").

Приписи ч. 2 ст. 59 ЗК України передбачають можливість передання земель водного фонду у приватну власність тільки у випадку безоплатного передання громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у власність замкнених природних водойм (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЗК України, ч. 1 ст. 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів (ч.2 ст. 60 ЗК України, ч. 2 ст. 88 ВК України).

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту (ч. 3 ст. 60 ЗК України).

За приписами ст. 61, 62 ЗК України, ст. 89, 90 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання їх у користування.

Так, земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови можуть передаватися громадянам та юридичним особам на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо (ч. 4 ст. 59 ЗК України).

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

При цьому оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatismutandis рішення від 15.01.2009 у справі "Менчинська проти Росії").

Поняття "інтереси держави" визначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, зазначивши, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №911/1497/18.

З огляду на те, що за доводами прокурора спірні земельні ділянки є землями водного фонду, які не можуть перебувати у приватній власності відповідача, то зважаючи на положення п. 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України вказані ділянки належать до земель комунальної власності, правомочності власника щодо яких здійснює Гвардійська сільська рада.

З матеріалів справи вбачається, що перший заступник керівника обласної прокуратури листом №15/1-336вих-21 від 07.06.2021, адресованим Гвардійському сільському голові, повідомляв, що спірні земельні ділянки передані як земельні ділянки сільськогосподарського призначення, хоча вони належали до земель водного фонду. Тому прокурор просив надати інформацію про вжиті Гвардійською сільською радою за вказаним фактом заходи до захисту порушених інтересів, у тому числі шляхом звернення до суду.

У відповідь на даний лист Гвардійська сільська рада повідомила, що вказана інформація взята до уваги, однак у зв`язку з відсутністю передбачених на сплату судового збору коштів в бюджеті Гвардійської сільської ради на 2021 рік, заходи щодо пред`явлення цивільних позовів до нинішніх власників цих ділянок та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вживатись не будуть (лист № 883 від 15.06.2021).

З огляду на викладене, листом №15/1-440вих-21 від 12.07.2021, адресованим Гвардійському сільському голові, перший заступник керівника обласної прокуратури на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомив про намір здійснення представництва в суді законних інтересів держави в особі Гвардійської сільської ради шляхом пред`явлення позову до Господарського суду Хмельницької області.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Гвардійської сільської ради.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача з приводу відсутності порушення інтересів держави у даній справі з огляду на обставини знаходження спірних земельних ділянок в межах земель, що були надані у колективну власність КСП "Праця" згідно з державним актом на право колективної власності на землю серія ХМ 000002 від 08.12.1995, оскільки відповідачем не надано в матеріали справи належних доказів на підтвердження того, що КСП "Праця" чи його правонаступники (у разі їх наявності) не припинили свою діяльність.

Так, суди враховують, що із змісту протоколу № 3 загальних зборів КСП "Праця" від 26.02.2000, вбачається, що дане підприємство було визнано банкрутом Арбітражним судом Хмельницької області.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який відповідно до приписів п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" є єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, не містить будь-яких відомостей щодо юридичної особи КСП "Праця".

Також як у суду першої інстанції так і в суду апеляційної інстанції відсутні докази щодо наявності правонаступників КСП "Праця", оскільки протокол № 1 загальних звітних зборів колгоспників КСП "Праця" від 20.01.2000, на яких було прийнято рішення про реорганізацію КСП "Праця" в СТОВ, не містить назви товариства.

При цьому СТОВ "Степ", яке зазначено у листі Хмельницької районної державної адміністрації від 15.09.2021 № 40/24-1547/21, не може вважатись правонаступником КСП "Праця", оскільки згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було зареєстровано як юридична особа ще 02.04.1998.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів на підтвердження обставин розпаювання спірних земельних ділянок відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", передачі їх у приватну власність членам КСП, тощо.

Відтак, довід відповідача з приводу відсутності порушення інтересів держави у даній справі з огляду на обставини знаходження спірних земельних ділянок в межах земель, що були надані у колективну власність КСП "Праця" обґрунтовано відхилено судом першої інстанції.

Перегляд судового рішення здійснюється апеляційним судом відповідно правил частини 1 статті 269 ГПК України у межах доводів і вимог апеляційної скарги.

У даному випадку апеляційний господарський суд переглядає рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 у справі №924/820/21 лише в частині позовної вимоги щодо зобов`язання повернути земельні ділянки територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія зазначає наступне.

Стаття 3 Водного кодексу України встановлює, що усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд.

Стаття 4 цього Кодексу встановлює, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином, до земель водного фонду України належать землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

За змістом вище зазначених норм права, зокрема, ст. 59,60,61 ЗК України, стосовно земель водного фонду закон установлює пріоритет державної, комунальної власності на землю над приватною і, крім того, прямо забороняє органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади передавати у приватну власність землі водного фонду, крім замкнених природних водойм загальною площею до 3 гектарів.

Апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволеної позовної вимоги про зобов`язання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" повернути територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради Хмельницької області земельні ділянки.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, :02:004:0322, :02:004:0323, :02:004:0309, :02:003:0324 загальною площею 6 га утворені шляхом поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:004:0309, :02:004:0311 та :02:004:0310 загальною площею 6 га, переданих у приватну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2015 року за № 22-3970-СГ, №22-3968-СГ та №22-3952-СГ відповідно.

Земельні ділянки передані у приватну власність фізичним особам шляхом затвердження відповідних проектів землеустрою як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Разом з тим докази, наявні в матеріалах справи, зокрема, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки № 4-ДК/30/АП/09/01/-21 від 29.01.2021, складеним спеціалістом відділу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, збірним кадастровим планом земельних ділянок, які знаходяться на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, складеним ХФ ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", лист Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області № 1427 від 29.12.2020, підтверджують, що через спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, :02:004:0322, :02:004:0323, :02:004:0309, :02:003:0324 протікає струмок без назви - ліва притока ІІ порядку р.Смотрич - ліва притока р. Дністер, а спірні ділянки розташовані в межах прибережної захисної смуги.

При розробленні ХФ ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" збірного кадастрового плану земельних ділянок, які знаходяться на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, дані про склад угідь та їх наявність були взяті з матеріалів по коректуванню планово-картографічного матеріалу зйомки минулих років колгоспу "Шлях Леніна", інформація щодо земельних ділянок була отримана з Публічної кадастрової карти. Вказане свідчить про те, що струмок без назви - ліва притока ІІ порядку р.Смотрич - ліва притока р.Дністер існував на момент передачі спірних земельних ділянок у власність третім особам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а ділянки перебували в межах прибережної захисної смуги.

За визначенням ст.1 Водного кодексу України прибережна захисна смуга - частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Колегія приймає до уваги та виходить з того, що відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не означає відсутність самої прибережної захисної смуги. Зазначене узгоджується із правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 30.05.2018 у справі № 469/1393/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що як на момент передачі у власність третім особам, так і на даний час спірні земельні ділянки в силу приписів ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 Водного кодексу України належать до земель водного фонду.

Апеляційний суд вважає встановленим, земельні ділянки не належать до земель лісогосподарського призначення, оскільки згідно з актом прийому-передачі земель лісогосподарського призначення Хмельницького району від 15.04.2009, складеного на виконання розпорядження голови Хмельницької облдержадміністрації від 24.12.2008 "Про передачу в постійне користування земельних ділянок лісогосподарського призначення", за Гелетинецькою сільською радою рахувалося 72 га земель лісогосподарського призначення, кв. АДРЕСА_1 . В той же час при виготовленні планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування по ДП "ХОСЛАП "Хмельницькоблагроліс", спірні земельні ділянки були помилково віднесені до земель лісогосподарського призначення, в зв`язку із чим загальна площа земель лісогосподарського призначення по Гелетинецькій с/р склала 84,9 га, тобто помилково було включено болото площею 8,4 га.

Додатково вказане підтверджується листом ДП "Проскурівське лісове господарство" № 38-03 від 31.03.2021 з додатками, а також письмовими поясненнями третьої особи ДП "Проскурівське лісове господарство" від 02.11.2021.

Також, суди вважають безпідставними доводи відповідача з приводу належності спірних земельних ділянок до земель сільськогосподарського призначення, оскільки зважаючи на приписи ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 Водного кодексу України, земельна ділянка належить до земель водного фонду за фактом знаходження на ній, зокрема водного об`єкту та прибережної захисної смуги.

Зазначення в Державному земельному кадастрі іншої категорії та цільового призначення вказаних ділянок (землі сільськогосподарського призначення), включення даних ділянок до складу земель, що передавались у колективну власність КСП "Праця" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також посилання відповідача на відсутність відомостей щодо них у Державному водному кадастрі жодним чином не впливають на правовий режим спірних земельних ділянок як таких, що належать до земель водного фонду, оскільки за законом такий правовий режим пов`язаний з фактом знаходження на них водного об`єкту та прибережної захисної смуги.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині використання позивачем невідповідного та неефективного способу судового захисту апеляційним судом враховується наступне.

Ст. 13,14 Конституції України, стаття 373 ЦК України встановлює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Суб`єктами права власності на землю, відповідно до статті 80 ЗК України, є:

а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Право на судовий захист на підставі ст.55 гарантується Конституцією України.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у справі №331/6927/16-ц (постанова від 13.03.2019).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, у тому числі витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 152 ЗК України).

Наведені способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його із чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані із позбавленням його володіння майном.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (ч. 2 ст. 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, для відновлення порушеного права власності на земельні ділянки водного фонду прокурор на підставі ст. 391 ЦК України заявив позовну вимогу про їх повернення територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради.

Колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висловлювала правову позицію про те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу.

Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц).

Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.

Отже, з викладеного слідує, що у разі, якщо власник земельної ділянки залишається її володільцем, для захисту його права застосовується інститут усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

Як встановлено судами, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0319, :02:004:0320, :02:004:0321, :02:004:0322, :02:004:0323, :02:003:0324 та :02:004:0309 належать до земель водного фонду. Отже, накази Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2015 № 22-3970-СГ, № 22-3968-СГ, від 21.10.2015 № 22-3952-СГ "Про затвердження документації із землеустрою на надання земельної ділянки у власність" не відповідають приписам ЗК України та ВК України.

Як вбачається із змісту долучених до матеріалів справи інформаційних довідок №№ 264997097, 264998429, 265003273, 265001168, 265002030, 264997944, 264999945, 264999209, 265000679 від 08.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на даний час спірні земельні ділянки зареєстровані за відповідачем ТОВ "Мисливський затишок".

Зважаючи на вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заявлена прокурором вимога про повернення земельних ділянок територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради є ефективним способом захисту, а відтак позов в цій частині є обґрунтованим.

Доводи апелянта щодо пропуску прокурором строку позовної давності у цій справі колегія суддів оцінює критично, враховуючи висновки щодо обраного способу судового захисту, оскільки прокурор звернувся до суду із негаторним позовом, а такий позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця земельної ділянки (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 911/3574/17, від 04.02.2020 у справі № 911/3311/17).

На спростування доводу апеляційної скарги стосовно того, що земельні ділянки, що є предметом спору у даній справі, відсутні у системі «Державний водний кадастр», як земельні ділянки водного фонду, суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Приписи ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 Водного кодексу України передбачають, що земельна ділянка належить до земель водного фонду за фактом знаходження на ній, зокрема водного об`єкту та прибережної захисної смуги. Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1996 р. № 413 Порядок

ведення державного водного кадастру у п. 2 передбачає, що державний водний кадастр становить систематизований звід відомостей про поверхневі води, підземні води, внутрішні морські води та територіальне море; обсяги, режим, якість і використання вод; водокористувачів (крім вторинних).

Таким чином, посилання відповідача на відсутність відомостей щодо спірних земельних ділянок у Державному водному кадастрі є помилковим, оскільки указаний кадастр містить відомості щодо водних об`єктів, а не земельних ділянок. Натомість, за приписами ч. 1 ст. 58 ЗК України, критерієм віднесення земельної ділянки до земель водного фонду є встановлений факт знаходження на ній водного об`єкта, який підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Відтак, відсутність відомостей у Державному водному кадастрі жодним чином не впливають на правовий режим спірних земельних ділянок як таких, що належать до земель водного фонду, оскільки за законом такий правовий режим пов`язаний з фактом знаходження на них водного об`єкту та прибережної захисної смуги.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Щодо доводів апеляційної скарги спірної земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0324, суд апеляційної інстанціївважає, що була допущена описка в акті перевірки, яка не вплинула на законність прийнятого рішення судом. З матеріалів справи вбачається, що це питання було досліджено судом першої інстанції та встановлено, що координати зазначеної земельної ділянки співпадають із координатами земельних ділянок у збірному кадастровому плані та інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області. Таким чином, будь-яких сумнівів в учасників справи та суду стосовно того, що ГУ Держгеокадастром у Хмельницькій області проводилась перевірка саме земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0324 під час розгляду справи не виникало. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що дана описка виправлена прокурором у заяві про зміну предмета спору від 20.01.2022 року №15/1-956-21, яка прийнята судом першої інстанції.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

У апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський затишок" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2022 р. справі №924/820/21 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/820/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "08" вересня 2022 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.