РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2022Справа № 910/3727/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс"

про стягнення 8932,99 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" з вимогою про стягнення 8 932, грн. за договором на виконання робіт №2428.

Господарський суд міста Києва ухвалою суду від 31.05.2022 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/3727/22 та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надав учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 31.05.2022 було надіслано відповідачу на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням № 832, яке повернено до суду із зазначенням причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою, жодних клопотань про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.09.2008 року між Комунальним підприємством Головний інформаційно-обчислювальний центр (виконавець за договором, позивач) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" (замовник, відповідач) було укладено договір № 2428 на виконання робіт, за умовами якого виконавець зобов`язався виконати роботи по наданню та інформаційно-технічному супроводженні програмного забезпечення виконавця на ПК замовника, відповідно до додатку № 1 до договору, а замовник - прийняти і оплатити ці роботи.

Відповідно до положень п. 3.1 договору вартість робіт визначається згідно додатку № 1, який за домовленістю сторін може бути змінений в разі впровадження нових задач чи зміні витрат на виконання робіт.

Згідно умов п. 3.5 договору вартість робіт, що обумовленні в акті виконаних робіт,оплачуються замовником протягом одного місяця з дня отримання акта.

У п.п. 5.1, 5.2 договору визначено, що термін дії договору встановлюється з 01.10.2008 по 31.12.2009. Якщо за місяць до припинення дії договору ні одна із сторін не заявила про зміни його умов, він вважається пролонгований на тих ще умовах на кожний наступний рік.

Доказів припинення договору у установленому порядку суду не надано.

Згідно наявних у матеріалах справи актів приймання-передавання наданих послуг №№ 335-858 від 31.01.2020, 335-2666 від 28.02.2020, 335-4693 від 31.03.2020, 335-6561 від 30.04.2020, 335-8203 від 29.05.2020, 335-10146 від 30.06.2020, 335-12066 від 31.07.2020, 335-14086 від 31.08.2020, 335-16070 від 30.09.2020, 335-18104 від 30.10.2020, 335-20075 від 30.11.2020, 335-22143 від 31.12.2020 позивач надав, а відповідач прийняв послуги по договору вартістю 7515,36 грн. Вказані акти підписані та скріплений печатками виконавця та замовника без будь-яких зауважень.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг за вказаним актом по договору не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 7515,36 грн. вартості неоплачених послуг, також за прострочення оплати позивачем нараховано до стягнення з відповідача 1077,94 грн. інфляційних втрат, 339,69 грн. 3% річних.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проаналізувавши правовідносини сторін та умови договору, надані докази в їх сукупності, враховуючи вірогідність доказів, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування доведено, а відповідачем не оспорюється факт надання послуг за договором на спірну суму.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за надані послуги становить 7515,36 грн.

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманих послуг у заявленій сумі є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, у т.ч. станом на час розгляду справи по суті спору, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 7515,36 грн. основного боргу визнаються судом обґрунтованими.

Також за прострочення виконання зобов`язання із оплати товару позивачем нараховано до стягнення з відповідача 1077,94 грн. інфляційних втрат, 339,69 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 1077,94 грн. інфляційних втрат, 339,69 грн. 3% річних, судом задовольняються вказані вимоги оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для повернення спірної суми коштів не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" (01021, м. Київ, пров. І.Мар`яненка, 7, код 05756837) на користь Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (02192, м. Київ, вул. Космічна, 12-А, код 04013755) 7515 (сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 36 коп. основного боргу, 1077 (одну тисячу сімдесят сім) грн. 94 коп. інфляційних втрат, 339 (триста тридцять дев`ять) грн. 69 коп. 3% річних та судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак