ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

07 вересня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2660/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.,

при секретарі судового засідання Земляк А.В.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 Лелюк С.Є., Герус О.О.,

від Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" Мамай А.Г., Можин О.В.,

від ОСОБА_2 Козаков В.К.,

розглянувши апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон"

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022, прийняте суддею Літвіновим С.В., м. Одеса, повний текст складено 20.01.2022,

у справі №916/2660/21

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", в якому просив визнати недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформлене протоколом від 01.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача у зв`язку з безпідставним припиненням членства останнього в Обслуговуючому кооперативі "Автостоянка "Електрон".

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 07.09.2021 відкрито провадження у справі №916/2660/21 та в подальшому ухвалою суду від 20.10.2021 залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 .

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 (суддя Літвінов С.В.) позов задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформлене протоколом загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" від 01.02.2020; стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 2270 грн.

Судове рішення мотивоване порушенням прав ОСОБА_1 у зв`язку з неповідомленням останнього у встановленому порядку про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", на яких було вирішено питання про припинення членства позивача у даному кооперативі, а також тим, що відповідне рішення, оформлене протоколом №7 від 01.02.2020, прийняте загальними зборами членів вказаного кооперативу за відсутності кворуму. При цьому місцевий господарський суд також дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності для звернення з позовом у даній справі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Обслуговуючий кооператив "Автостоянка "Електрон" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що скасовуючи всі прийняті на загальних зборах рішення, оформлені протоколом №7 від 01.02.2020, місцевий господарський суд безпідставно втрутився у права та інтереси низки осіб, рішення про припинення та набуття членства яких в Обслуговуючому кооперативі "Автостоянка "Електрон" були прийняті на цих зборах, а також у внутрішні справи самого кооперативу, вирішення яких виступає виключним правом відповідних загальних зборів та правління. Крім того, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що члени кооперативу були належним чином повідомлені про дату, місце та час проведення і порядок денний загальних зборів, призначених на 01.02.2020, шляхом розміщення правлінням відповідного оголошення на дошці оголошень, а також на/у приміщенні охорони. Водночас, за твердженням скаржника, позивач у позовній заяві не зазначав в якості підстави свого позову факт прийняття оспорюваного рішення загальних зборів за відсутності кворуму, у зв`язку з чим відповідач не міг передбачити, що суд під час ухвалення рішення досліджуватиме обставини, які перебувають за межами підстав позову, та, як наслідок, не мав можливості висловити свої заперечення з цього приводу, що, в свою чергу, призвело до порушення принципів диспозитивності, змагальності та рівності сторін, а також до необґрунтованості висновку суду про відсутність кворуму. Скаржник також зауважує на тому, що ОСОБА_1 був правомірно виключений із кооперативу за рішенням загальних зборів внаслідок невиконанням ним статуту відповідача, а також на тому, що позивачем при зверненні до суду з позовом у даній справі було пропущено строк позовної давності, проте суд першої інстанції безпідставно, а саме: за відсутності відповідного клопотання позивача, визнав причини пропуску ОСОБА_1 цього строку поважними.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н та б/д (вх.№700/22/Д3 від 24.05.2022) ОСОБА_1 , посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 залишити без змін. Зокрема, позивач стверджує про відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження його повідомлення про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" та ознайомлення останнього з порядком денних цих зборів, на яких, зокрема, було вирішено питання про припинення його членства у кооперативі. Позивач також наголошує на тому, що положення статуту відповідача, якими визначена можливість припинення членства в кооперативі у разі невиконання цього статуту, суперечать приписам Закону України "Про кооперацію", норми якого такої підстав для припинення членства не передбачають. Крім того, за твердженням ОСОБА_1 , оспорюване ним рішення, оформлене протоколом №7 від 01.02.2020, прийняте загальними зборами Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" за відсутності кворуму, при цьому при зверненні з позовом у даній справі, з огляду на не ознайомлення позивача зі змістом вказаного протоколу, він не мав можливості у повній мірі обґрунтувати свої вимоги та лише після надання відповідачем до суду даного протоколу питання наявності/відсутності кворуму було порушене та, відповідно, досліджене у судовому засіданні. Водночас позивач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що він просив Господарський суд Одеської області поновити строк звернення до суду за захистом своїх прав, у зв`язку з чим суд правомірно врахував наявність поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності.

27.05.2022 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 26.05.2022 (вх.№700/22/Д4 від 27.05.2022), в якому останній, посилаючись на те, що доводи апелянта не відповідають фактичним обставинам справи, просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 залишити без змін. У даному відзиві ОСОБА_2 зазначає, зокрема, про те, що облік членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" ведеться неналежним чином, а також про те, що апеляційна скарга не містить належного підтвердження організації і проведення 01.02.2020 загальних зборів як звітно-виборчих, при цьому питання обрання на відповідні посади членів і голови правління членами даного кооперативу не обговорювалося. Крім того, ОСОБА_2 наголошує на тому, що прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму є безумовною підставою для визнання такого рішення недійсним.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В. від 11.05.2022 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 04.07.2022 вирішено розглянути апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній з урахуванням обставин справи для здійснення її своєчасного апеляційного перегляду відповідно до завдань господарського судочинства згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України; призначено дану справу до розгляду на 27.07.2022 о 10:30; попереджено учасників справи про те, що явка представників останніх у судовому засіданні 27.07.2022 обов`язковою не визнається, а також запропоновано їм надати до суду апеляційної інстанції заяви про розгляд справи без їх участі або заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні 27.07.2022, в якому участь брали всі учасники даної справи, шляхом постановлення протокольної ухвали було оголошено перерву до 12:30 год 07.09.2022.

При цьому, здійснивши у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду відповідно до статті 267 Господарського процесуального кодексу України опрацювання відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, Південно-західний апеляційний господарський суд встановив, що ухвалою Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №909/298/21 вказану справу передано на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Дана ухвала суду касаційної інстанції мотивована необхідністю відступлення від висновку, що міститься у постановах від 18.03.2020 у справі №904/686/19, від 22.06.2021 у справі №910/9672/20, від 15.06.2022 у справі №908/2289/20, від 08.06.2022 у справі №908/1206/20, від 09.09.2021 у справі №916/161/20 та від 20.05.2020 у справі №904/393/20 із зазначенням, що скорочена позовна давність в один рік, передбачена пунктом 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України застосовується до позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів як підприємницьких, так і непідприємницьких товариств.

Ухвалою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 справу №909/298/21 прийнято до провадження.

З огляду на викладене, у судовому засіданні 07.09.2022 на обговорення учасникам справи було поставлене питання щодо можливості зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 до закінчення перегляду у касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №909/298/21.

У вищевказаному судовому засіданні представник Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" проти зупинення апеляційного провадження у справі не заперечував, Лелюк Сергій Євгенович, його представник та ОСОБА_2 вирішення вказаного питання залишили на розсуд суду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов`язковий (зазначений в законі), за наявності якого господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта і предмета правового регулювання, підстав позову, фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин, та їх матеріально-правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

За умовами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

Згідно з частиною першою, пунктом 6 частини другої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

В силу частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають обирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі "Воловік проти України" від 06.12.2007).

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

Крім того, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі "Бентем проти Нідерландів" від 23.10.1985), при цьому очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики виступають причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини").

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що правовідносини у справах №916/2660/21 та №909/298/21 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними, з метою сприяння забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з огляду на те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 до закінчення перегляду у касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №909/298/21.

Керуючись статтями 228, 229, 232-235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 до закінчення перегляду у касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №909/298/21.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.09.2022.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир