номер провадження справи 5/69/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 Справа № 908/899/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (бул. Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133; адреса для листування: вул. Георгія Тороповського, буд. 14, офіс 302, м. Київ, 02100; )

До відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068; )

про здійснення страхового відшкодування на суму 50 000,00 грн.,

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

22.06.2022 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" № 1560 від 15.06.2022 (вх. № 1001/08-07/22 від 22.06.2022) до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про здійснення страхового відшкодування на суму 50 000,00 грн.

22.06.2022 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

22.05.2022 Верховна Рада прийняла за основу і в цілому проект Закону про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Господарський суд Запорізької області не припинив здійснювати судочинство.

Ухвалою суду від 22.06.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 908/899/22 в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, розгляд справи по суті розпочати з 19.07.2022. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

12.07.2022 від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" на електрону адресу суду з електронним цифровим підписом надійшло клопотання № 2082 від 11.07.2022 (вх. № 8028/08-08/22 від 12.07.2022), в якому відповідач зазначає, що Запорізька область (на території якої знаходиться головний офіс ТДВ СК "КРЕДО") є однією із областей, яка з офіційних джерел, є у списку областей в якій йдуть бойові дії, 2/3 працівників ТДВ СК "КРЕДО" були вимушено евакуйовані за межі України та/або у більш безпечні області України для збереження свого життя. Інші особи, які мають змоги виконувати свої посадові обов`язки працюють у віддаленому режимі роботи.

На підставі викладеного, ТДВ СК "КРЕДО" просить суд:

1) зобов`язати позивача направити на електрону адресу відповідача () копію позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про здійснення страхового відшкодування на суму 50 000,00 грн. з додатками;

2) поновити строк ТДВ СК "КРЕДО" для направлення відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.07.2022 № 908/899/22 у задоволенні клопотання Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" № 2082 від 11.07.2022 (вх. № 8028/08-08/22 від 12.07.2022) відмовлено.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

22.08.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 03.11.2020 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (страховик, позивач) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06-GR/TKUPC5S, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Mercedes-Benz Citan, державний номерний знак НОМЕР_1 . 19.08.2021 о 18 год. 00 хв. у місті Києві, пр. Степана Бандери, заїзд на вул. Богатирську відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ та автомобіля Infiniti FX, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 . Згідно складеного спільно водіями на місці ДТП європротоколу, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку порушенням ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП. На виконання умов договору добровільного страхування автотранспорту та згідно страхового акту № СТ/21/0186 від 05.11.2021, виходячи з рахунку № 07-10 від 07.10.2021, платіжним дорученням № 23842 від 05.11.2021 ТДВ «СК "Альфа-Гарант" здійснило на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК "КРЕДО" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 203091096. 07.12.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування № 03/5083, яку було отримано відповідачем 13.12.2021. Однак, погашення вказаної заборгованості станом на 15.06.2022 здійснено не було. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2022 уповноважений представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" отримав копію ухвали суду від 22.06.2022 про відкриття провадження, що підтверджується оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №585 від 24.06.2022.

Станом на 16.08.2022 відповідач відзив на позовну заяву, запропонований надати ухвалою від 22.06.2022 до суду не направив. Клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

03.11.2020 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - позивач) та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06-GR/TKUPC5S, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mercedes-Benz Citan, державний номерний знак НОМЕР_1 .

19.08.2021 о 18 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, заїзд на вул. Богатирську відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ та автомобіля Infiniti FX, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 . Згідно складеного спільно водіями на місці ДТП європротоколу, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку порушенням ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № СТ/21/0186 від 05.11.2021, виходячи з рахунку № 07-10 від 07.10.2021 та умов Договору страхування № 06-GR/TKUPC5S від 03.11.2020, розмір страхового відшкодування склав 50 000,00 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 23842 від 05.11.2021.

Водій транспортного засобу марки Infiniti FX, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 застрахував цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Infiniti FX, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом укладення з Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом ЕР № 203091096. Вказаний договір на момент скоєння ДТП діючий. Згідно полісу ЕР № 203091096 ліміт відповідальності страхової суми становить 130 000,00 грн.

За таких обставин до позивача (ТДВ СК «Альфа-Гарант») у порядку зворотньої вимоги перейшло право на отримання від відповідача (ТДВ СК «КРЕДО») компенсації шкоди, завданої внаслідок зазначеної вище ДТП.

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

07.12.2021 ТДВ СК "Альфа-Гарант" на адресу відповідача надіслано вимогу в порядку суброгації № 03/5083 про відшкодування завданої майнової шкоди, яку було отримано відповідачем 13.12.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення. Проте, вказана претензія залишилась без відповіді та задоволення.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач за захистом порушених прав звернувся з позовом до суду.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Infiniti FX, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на підставі полісу серії № ЕР 203091096.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням транспортного засобу Mercedes-Benz Citan, д.н.з. НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати останньому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2021 ТДВ СК «Альфа-Гарант» на адресу відповідача надіслано вимогу № 03/5083 про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 50 000,00 грн., яку було отримано відповідачем 13.12.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення. Однак відповідач оплату не здійснив, відповіді на претензію не надіслав.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17 зазначено, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Крім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, враховуючи те, що претензію про страхове відшкодування позивачем направлено відповідачу та отримано останнім 13.12.2021, 90-денний строк на розгляд вказаної претензії на час звернення до суду з цим позовом сплив, при цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження розгляду та задоволення цієї претензії, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. згідно полісу серії ЕР № 203091096.

За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума страхового відшкодування складає 50 000,00 грн., яка підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав витяг з договору про надання правової допомоги № б/н від 14.05.2019 (договір), укладений між адвокатським бюро «Грідін і Партнери» в особі керуючого бюро - адвоката Грідіна Володимира Володимировича (адвокат) та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», відповідно до п. 1.1. якого адвокатське бюро зобов`язалось надавати клієнту професійну правничу допомогу передбачену цим договором та/або додатками, додатковими угодами, завданнями-дорученнями до цього договору, а клієнт зобов`язався прийняти відповідні правничу допомогу та оплатити її.

Завданням-дорученням № 186 від 03.06.2022 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 передбачено, що відповідно до вказаного завдання - доручення клієнт, з метою отримання професійної правничої допомоги передав адвокату наступні страхові справи - № страхової справи СТ/21/0186, страхувальник - ОСОБА_1 , договір страхування № 06-GR/EP-201749785; винна в настанні ДТП особа/учасник ДТП/постраждала особа - ТДВ «СК «Кредо»; сума збитку/сума позову - 50 000,00 грн., сума гонорару за надання правничої допомоги - 7 000,00 грн., та доручив здійснити всі необхідні, можливі та допустимі дії з захисту прав та інтересів клієнта з вищезазначеними справами, в тому числі, стягнення заборгованості.

Пунктом 2 завдання-доручення передбачено, що загальна вартість робіт (послуг) становить без ПДВ - 7 000,00 (сім тисяч гривень 00 коп.), сторони претензій одна до одної не мають.

Згідно платіжного доручення № ID-181324 від 06.06.2022, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» перерахувало на користь АБ «Грідін і Партнери» 7 000,00 грн. (призначення платежу : оплата рах. № 195 від 03.06.2022 - за правничу допомогу по договору від 14.05.2019 за завдання-доручення № 186 від 03.06.2022).

В матеріалах справи міститься детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019, укладений між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та АБ «Грідін і Партнери», згідно якого вартість послуг адвоката склала 7 000,00 грн.

Відповідно п. 2 акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 15.06.2022 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, сторони підтвердили та засвідчили вказаним актом, що жодних фінансових, майнових та/або будь-яких інших претензій, що випливають з умов договору, одна до одної не мають.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19 зробила висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

З урахуванням того, що загальний розмір заявлених позовних вимог у цій справі складав 50 000,00 грн., тому розмір понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу на загальну суму 7 000,00 грн. є співмірним з ознаками, вказаними у ч. 3 ст. 126 ГПК України.

Відповідач заперечень щодо розміру заявлених позивачем адвокатських витрат суду не надав.

Відтак, вимоги про стягнення з відповідача 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068; ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (бул. Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133; адреса для листування: вул. Георгія Тороповського, буд. 14, офіс 302, м. Київ, 02100; ) 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування, витрати по сплаті судового збору на суму 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено та підписано 29.08.2022.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.