УХВАЛА

м. Київ

12.09.2022Справа № 910/8580/22

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця Удовиченка Владіслава Олександровича

про забезпечення позову

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Удовиченка Владіслава Олександровича

до 1) Акціонерного товариства "УКРПОШТА"

2) Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ"

про визнання гарантії такою, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Фізичної особи-підприємця Удовиченко Владіслав Олександрович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "УКРПОШТА" та Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" про визнання такою, що не підлягає виконанню, банківської гарантії №2732/22-ГВ від 24.02.2022 на суму 82499,95 грн, надану банком гарантом Акціонерним товариством "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" на забезпечення зобов`язання принципала - Фізичної особи-підприємця Удовиченка Владіслава Олександровича.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій заявник просить суд: заборонити Акціонерному товариству "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" здійснювати на користь Акціонерного товариства "УКРПОШТА" платежі за банківською гарантією № 2732/22-ГВ від 24.02.2022 до набрання законної сили рішенням господарського суду у справі за позовом фізичної особи-підприємця Удовиченка Владіслава Олександровича до AT "УКРПОШТА" і AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" про визнання такою, що не підлягає виконанню, банківської гарантії № 2732/22-ГВ від 24.02.2022.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд: заборонити Акціонерному товариству "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" здійснювати на користь Акціонерного товариства "УКРПОШТА" платежі за банківською гарантією № 2732/22-ГВ від 24.02.2022 до набрання законної сили рішенням господарського суду у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Удовиченка Владіслава Олександровича до AT "УКРПОШТА" і AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" про визнання такою, що не підлягає виконанню, банківської гарантії № 2732/22-ГВ від 24.02.2022.

Заявник зазначає, що 11.08.2022 на електронну пошту заявника надійшло повідомлення від AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" про отримання від AT "УКРПОШТА" вимоги про виконання платежу по гарантії.

Водночас, позовні вимоги мотивовані тим, що з боку заявника не було порушень договору поставки, а його виконання неможливе внаслідок впливу обставин непереборної сили.

Заявник зазначає, що Банківська гарантія № 2732/22-ГВ від 24.02.2022 є безумовною, тобто виконується за фактом пред`явлення бенефіціаром вимоги про здійснення гарантійного платежу, отже банк-гарант виконає вимогу бенефіціара незалежно від будь-яких заперечень позивача.

Таким чином, у разі здійснення AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" платежу за банківською гарантією подальше виконання рішення господарського суду, якщо позов буде задоволений, виявиться неможливим, а захист прав позивача виявиться неефективним та позивачу доведеться вживати додаткових заходів до захисту своїх прав - звертатись з новим позовом до AT "УКРПОШТА".

Відповідно, на переконання заявника, у справі необхідним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" здійснювати платіж за банківською гарантією на користь AT "УКРПОШТА".

Дослідивши матеріали заяви та обґрунтування наведені заявником, суд зазначає наступне.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст.136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При цьому, системний аналіз положень ч.1 ст.136 та ст.137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст.137 ГПК України).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №910/688/13.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Надавши оцінку наявним у матеріалам справи доказам відповідно до вимог ст.86 ГПК України, керуючись ст.136, 137 ГПК України, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця Удовиченка Владіслава Олександровича не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з визначеної законодавством мети їх застосування.

Заявником не надано доказів, які б характеризувалися високою вірогідністю настання негативних наслідків для заявника у разі невжиття заходів забезпечення позову, тим більш, що статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність.

Як зазначено вище, 11.08.2022 на електронну пошту заявника надійшло повідомлення від AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" про отримання від AT "УКРПОШТА" вимоги про сплату суми гарантії, що складає 82499,95 грн за банківською гарантією виконання зобов`язань № 2732/22-ГВ від 24.02.2022, у зв`язку з невиконанням позивачем своїх зобов`язань у термін, встановлений договором. До позову заявником додано дві ідентичні вимоги AT "УКРПОШТА" №100001-113-22 від 09.08.2022 про сплату гарантійного платежу за банківською гарантією виконання зобов`язань № 2732/22-ГВ від 24.02.2022.

Проте, заявником не надано суду самого повідомлення від AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ".

Водночас, саме лише посилання заявника на можливе стягнення за банківською гарантією, що призведе до негативних наслідків для заявника, враховуючи час, що минув від дати вимоги AT "УКРПОШТА", за висновками суду таке посилання не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки як зазначалося вище, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

У даному випадку, заявником не наведено належного обґрунтування поданої заяви, а викладене лише свідчить про наявність спору між сторонами щодо наявності права на оплату банківської гарантії № 2732/22-ГВ від 24.02.2022, а не про наявність обставин, які б вказували про загрозу істотного ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Окрім того, судом враховано, що сума гарантії за банківською гарантією виконання зобов`язань № 2732/22-ГВ від 24.02.2022 становить 82499,95 грн, у той час як заявником викладено вимогу про заборону банку здійснювати виплату за вказаною банківською гарантією без конкретизації гарантійної суми.

Оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, обґрунтованості доводів заявника, виходячи зі змісту заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, наразі суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Удовиченка Владіслава Олександровича про забезпечення позову.

Згідно із приписами ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Удовиченка Владіслава Олександровича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. О. Турчин