ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 Справа № 908/3410/21(640/5192/20)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ БІ Груп, 69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 6А,

до відповідача Головного управління ДПС у місті Києві, (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.11.2019 року

в межах справи № 908/3410/21

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ БІ Груп, 69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 6А,

кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю Траверсін, 79018, м. Львів, вул. Залізнична, 24

Представники сторін не з`явились

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області за підсудністю з Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла справа № 640/5192/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ БІ Груп до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.11.2019 року, для розгляду в межах справи № 908/3410/21 про банкрутство позивача.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.07.2022 справу передано на розгляд судді Сушко Л.М. в провадженні якої перебуває справа № 908/3410/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ БІ Груп.

У зв`язку зі щорічною відпусткою судді Сушко Л.М., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2022 справу № 640/5192/20 розподілено судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою суду від 02.08.2022 прийнято справу №640/5192/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕМ БІ Груп до відповідача - Головного управління ДПС у місті Києві, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.11.2019 року, для розгляду в межах справи № 908/3410/21 про банкрутство позивача, відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.08.2022 о/об 11:40.

Позовні вимоги ґрунтуються на наступному. 08.11.2019 року ГУ ДПС у м. Києві було проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ "ЕМ БІ ГРУП" (), яка оформлена Актом № 8082/26-15-04-11-13 від 08.11.2019 року (далі - Акт).

За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ "ЕМ БІ ГРУП" граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість згідно даних наведених в Таблиці 1 до Акту.

29.11.2019 року на підставі Акту № 8082/26-15-04-11-13 ГУ ДПС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ "ЕМ БІ ГРУП" неправомірно нараховано до сплатити штраф за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 49 031,38 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення № від 29.11.2019 року, було отримано Скаржником поштовим відправленням 09 грудня 2019 року.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в Акті та із зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням, Позивач у встановлений законом строк звернувся до ДПС України із відповідною скаргою № 90 від 18 грудня 2019 року. До скарги були додані всі необхідні документи, які спростовують висновки Акту, на підставі якого було винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Разом з тим, 25.02.2020 року у відповідь на свою скаргу Позивач отримав від ДПС України Рішення від 17.02.2020 року № 6016/6/99-00-08-05-05-06 про результати розгляду скарги, відповідно до якого податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 29 листопада 2019 № було залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України, уразі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до пп. 56.17.3. п. 56.17 ст. 56 ПК України, процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Оскільки рішення ДПС України отримано 25.02.2020 року, що підтверджується конвертом з відміткою про вручення (копія конверту та роздруківка з веб-сайту «Укрпошта» про від стеження поштового відправлення - додаються), станом на дату звернення з адміністративним позовом, строк оскарження податкового повідомлення-рішення в судовому порядку не сплинув.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.11.2019.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві.

Оцінивши надані докази, проаналізувавши діюче законодавство, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» щодо дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість (далі - ПДВ) до бюджету, якою встановлено порушення вимог п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, п. 57.3 ст. 57, ст. 203 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), а саме: порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по ПДВ (акт перевірки від 08.11.2019 №8082/26-15-04-11-13).

Як свідчать матеріали справи, виявлене порушення зумовлене несвоєчасною сплатою ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ, тобто з затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

На підставі висновків акту перевірки від 22.07.2019 №18747/26-15-12-13-20 було прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.08.2019 №, № щодо порушення граничних строків сплати узгоджених сум грошового зобов`язання з ІІДВ.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Отже, податкові повідомлення-рішення від 19.08.2019 №, №, в яких визначено суму штрафу вважаються узгодженими 01.09.2019.

Відтак, згідно з даними інтегрованої картки платника (далі - ІКП) 01.09.2019 по ППР від 19.08.2019 №, № було проведено нарахування. Фактично погашення штрафу з ПДВ відбулося шляхом надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, відповідно до платіжного доручення від 23.09.2019 №196422111.

Кошти, що сплачував платник на бюджетні рахунки з ПДВ, зараховувались в рахунок погашення боргу з цього податку згідно з черговістю його виникнення, згідно з п. 87.9 ст. 87 Кодексу, що призвело до розрахунку в автоматичному режимі штрафних санкцій.

Таким чином, в ході проведення камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати грошового зобов`язання з ПДВ було встановлено факт порушення строків сплати податкового зобов`язання. Отже, розрахунок штрафних санкцій складено відповідно ст. 126 Кодексу, оскільки на момент погашення та нарахування штрафних санкцій сума податкового боргу була узгодженою.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 126.1 ст. 126 Кодексу, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 29.11.2019 № на суму 49 301,38 грн. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (490313,80 грн. х 10%).

Згідно з п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Кодексу погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 Кодексу виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 203.1 ст. 203 Кодексу податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 203.2. ст. 203 Кодексу сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 Кодексу у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що не підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутств, ст. ст. 46, 74, 80, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Судове рішення складено та підписано 07 вересня 2022р.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.