УХВАЛА

м. Київ

12.09.2022Справа № 910/8300/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Цюпи Юрія Олександровича ( АДРЕСА_1 ) до Повного товариства «Ломбард Домашній» Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Голден Сіті» і Компанія» (04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7) про стягнення 177424,88 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Цюпа Юрій Олександрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Повного товариства «Ломбард Домашній» товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Голден Сіті» і Компанія» (далі - відповідач) про стягнення 177424,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором суборенди нежитлового приміщення №10/09/07/20 від 09.07.2020 не здійснив повної та своєчасної оплати суборендної плати та комунальних платежів за користування частиною нежитлового приміщення загальною площею 40,07 кв.м., що знаходиться за адресою: 50042, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, буд. 81, приміщення 7, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення заборгованість та санкції у загальному розмірі 177424,88 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що заява не підсудна Господарському суду міста Києва і підлягає передачі на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області з наступних підстав.

Приписи статті 125 Конституції України передбачають, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 ГПК України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 ГПК України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 ГПК України).

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За загальним правилом, за приписами частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Стаття 30 Господарського процесуального кодексу України визначає порядок розгляду справ за виключною підсудністю, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом статті 30 ГПК України, визначає суд, яким має бути розглянуто справу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2022 у справі №917/1212/21 та від 16.08.2019 у справі №916/142/19.

Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2022 у справі №917/1212/21 та від 15.05.2018 у справі №905/1566/17.

Виходячи із комплексного аналізу положень статей 30, 31 Господарського процесуального кодексу України, суди не можуть допускати випадків будь-яких спорів щодо підсудності, оскільки Господарським процесуальним кодексом України чітко визначено категорії спорів, які повинні розглядатися тільки за виключною підсудністю.

Так, частина 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлює виключну підсудність спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

При цьому, словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 та від 07.07.2020 у справі №910/10647/18.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даному випадку, як встановлено судом, предметом спору в даній справі є стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі та комунальним платежам за користування частиною нежитлового приміщення загальною площею 40,07 кв.м., що знаходиться за адресою: 50042, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, буд. 81, приміщення 7

Отже, оскільки позовні вимоги виникли з приводу нерухомого майна, а саме плати за користування нежитловим приміщенням і пов`язаних з ним комунальних платежів, то підсудність за цим позовом має визначатися за правилами виключної підсудності.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №626/47/19.

За таких обставини, приймаючи до уваги викладені в постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 висновки Великої Палати Верховного Суду та зважаючи на те, що спір у даній справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасного і повного розрахунку за користування частиною нежитлового приміщення, а також пов`язаних з ним комунальних платежів, за об`єктом, який знаходиться в Дніпропетровській області, суд дійшов висновку, що спір має вирішуватись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням такого нежитлового приміщення, тобто нерухомого майна.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (ч. 1 ст. 31 ГПК України).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви №910/8300/22 підлягають передачі за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви №910/8300/22 за позовом Фізичної особи-підприємця Цюпи Юрія Олександровича до Повного товариства «Ломбард Домашній» Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Голден Сіті» і Компанія» про стягнення 177424,88 грн передати за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1)

Ухвала набирає законної сили 12.09.2022 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.В. Васильченко