ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" вересня 2022 р. Справа № 921/473/20

Головуючий (суддя-доповідач) Західного апеляційного господарського суду Якімець Г.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Онікс», б/н від 25 липня 2022 року та заяви від 18 серпня 2022 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року (підписане 28.06.2022), суддя Шумський І.П.

у справі №921/473/20

за позовом Приватного підприємства «Онікс», смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область

до відповідача Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Тернопіль

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2

про скасування в частині рішень №630 від 10.06.2019, №662 від 06.08.2019, виданих Великоберезовицькою селищною радою

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2022 року на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПП «Онікс» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року у справі №921/473/20 (надіслана на адресу суду 27 липня 2022 року).

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що оскаржуване рішення ним отримано 04 липня 2022 року засобом поштового зв`язку.

Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків апеляційної скарги та подання суду: - докази отримання 04.07.2022 копії оскаржуваного рішення, зокрема, копію конверту суду, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення тощо; - докази надіслання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів листом з описом вкладення; - докази сплати судового збору в сумі 2 584,50 грн.

22 серпня 2022 року від скаржника до суду надійшла заява (від 18.08.2022), до якої апелянт долучив: квитанцію №NOVNH3671M від 11 серпня 2022 року на суму 2 584,50 грн., що є належним доказом сплати судового збору. Також до заяви апелянт долучив описи вкладення, що є належними доказами надіслання копії апеляційної скарги відповідачу та третім особам-1,2.

Докази отримання скаржником 04 липня 2022 року рішення суду першої інстанції апелянт суду не надав. Поряд з тим, у вказаній заяві скаржник зазначив, що в апеляційній скарзі допущено описку щодо зазначення дати отримання судового рішення, а саме: замість 14 липня 2022 року, помилково зазначено 04 липня 2022 року. Поряд з тим, апелянт зазначає, що з текстом оскаржуваного рішення ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень, тому надати докази отримання рішення апелянт не може. Разом з тим, вказує, що в матеріалах справи міститься відомості з сайту Укрпошти про отримання рішення позивачем 01 липня 2022 року, однак, даний факт скаржник заперечує та наголошує, що уповноваженими представниками ПП «Онікс» такий лист не отримувався.

19 серпня 2022 року від третьої особи-2 до суду надійшла заява щодо відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ПП «Онікс» у справі №921/473/20 (б/н від 16.08.2022), в якій третя особа зазначає про отримання позивачем копії оскаржуваного рішення 01 липня 2022 року, що підтверджується листом Господарського суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року та інформацією з офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення.

Листом від 26 серпня 2022 року апеляційний суд витребував з місцевого господарського суду матеріали справи з метою повного та всебічного розгляду клопотання апелянта про поновлення строку.

Матеріали справи надійшли до Західного апеляційного господарського суду супровідним листом 01 вересня 2022 року.

Розглянувши клопотання ПП «Онікс» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року у справі №921/473/20, суд дійшов висновку про неповажність зазначених скаржником підстав для поновлення пропущеного строку, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Оскаржуване рішення Господарського суду Тернопільської області у справі №921/473/20 прийнято судом 23 червня 2022 року, повний текст рішення підписано 28 червня 2022 року, відтак, останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення було 18 липня 2022 року.

Як вбачається з поштового конверту апеляційна скарга надіслана до Західного апеляційного господарського суду 27 липня 2022 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ч.1 ст.256 ГПК України.

Так, враховуючи заяву скаржника від 18.08.2022 року, в апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на ознайомлення з текстом оскаржуваного рішення лише 14 липня 2022 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а засобами поштового зв`язку рішення не отримував.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року надіслано учасникам у справі, в тому числі і позивачу (ПП «Онікс») 29 червня 2022 року, що підтверджується підписом відповідального працівника суду на звороті останнього аркуша рішення суду.

Рішення надіслано судом на юридичну адресу позивача 47724, Тернопільська область, Тернопільський район, селище міського типу Велика Березовиця, вул. С. Бандери, 26. Слід зазначити, що вказана адреса зазначалася і самим позивачем у всіх заявах та клопотаннях, адресованих суду першої інстанції, що містяться у матеріалах справи.

Також у матеріалах справи знаходиться копія списку №3373 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Тернопіль 25, а також інформація з офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення з трек номером 517, якими підтверджується надіслання позивачу копії оскаржуваного рішення та його отримання 01 липня 2022 року (відправлення вручено особисто), чим спростовуються доводи скаржника про неотримання оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку та ознайомлення з таким лише 14 липня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на звернення останнього до працівників пошти з метою встановлення особи, якій було вручено поштове відправлення, оскільки доказів такого скаржник суду не надав, як і не довів, що таке відправлення вручено не уповноваженій особі позивача.

Крім цього, відповідно до статті 2 ЗУ «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року у справі №921/473/20 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30 червня 2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104977621), відтак, скаржник міг ознайомитися з повним текстом цього рішення, починаючи з вказаної дати.

Саме лише посилання скаржника на ознайомлення з повним текстом оскаржуваного рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 14 липня 2022 року, за встановлених судом обставин щодо надіслання судом першої інстанції оскаржуваного рішення позивачу ще 29 червня 2022 року на його юридичну адресу та отримання поштового відправлення 01 липня 2022 року, суд не може визнати поважними зазначені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року у справі №921/473/20.

Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України»).

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №7/74 зазначає, що суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України, повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

Враховуючи все наведене вище, на думку суду, зазначені в апеляційній скарзі та заяві від 18 серпня 2022 року, підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, є неповажними, з огляду на встановлені судом вище обставини, при цьому, будь-яких інших причин пропуску строку апелянт у скарзі не зазначив.

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Приватного підприємства «Онікс» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року у справі №921/473/20 без руху та роз`яснення апелянту, що протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали, останній має право усунути недоліки апеляційної скарги та вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та подати відповідні докази.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу (ч.4 ст.260 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст.174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Онікс» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року у справі №921/473/20 залишити без руху.

2.Роз`яснити апелянту, що протягом 10-ти днів з дня вручення цієї ухвали він має право усунути недоліки апеляційної скарги та подати суду письмові пояснення із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та поданням відповідних доказів.

3.Копію ухвали суду надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.