Справа № 909/1203/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.09.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Л. М. Неверовської, розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 (вх.№11873/22 від 01.09.2022) у справі

за позовом: ОСОБА_2 , с. Курів, Галицький район, Івано-Франківська область, 77125

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, вул. Василіянок, буд. 48, м. Івано-Франківськ, 76019

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання здійснити та завершити приватизацію,

встановив: ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях про визнання неправомірною бездіяльності щодо не проведення та не завершення приватизації єдиного майнового комплексу та зобов`язання здійснити та завершити приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство "Галицький" способом продажу акцій акціонерного товариства, що створюється Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та орендарем - ТОВ "Рибгосп Бурштинський" відповідно до вимог Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі".

01.09.2022 від ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до Регіонального відділення Фонду державного майна по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, Товариства з обмеженою відповідальністю Рибгосп Бурштинський про зобов`язання здійснити та завершити приватизацію; визнання права на отримання акцій.

Розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, суд встановив, що така позовна заява підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 , заявлено такі позовні вимоги:

- про зобов`язання державного органу приватизації - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та орендаря - ТОВ «Рибгосп Бурштинський» здійснити та завершити приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький» способом продажу акцій акціонерного товариства що створюється Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та ТОВ «Рибгосп Бурштинський» відповідно до вимог Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 року №290/96-ВР та Плану приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький» затвердженого Наказом РВ ФДМ України по Івано-Франківській області від 25.07.2017 №377 «Про затвердження плану приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький»;

- про визнання за ОСОБА_1 права на отримання акції після реєстрації Акціонерного товариства, засновником якого є державний орган приватизації - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та орендар - ТОВ «Рибгосп Бурштинський» створюваного відповідно до вимог Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 року №290/96-ВР та Плану приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство Галицький затвердженого Наказом РВ ФДМ України по Івано-Франківській області від 25.07.2017 №377 «Про затвердження плану приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький».

За приписами статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17.

Самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона і саме її право порушено відповідачем. Тож третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Тому третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу. На відміну від цього вимоги співпозивачів спрямовані на той самий предмет спору, але не суперечать одна одній, і взаємно не виключають одна одну.

Таким чином, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору має на меті довести дві обставини як повну або часткову відсутність у позивача матеріальних правовідносин із відповідачем, а відтак, відсутність його суб`єктивного права на предмет спору, так і наявність відповідних правовідносин та прав у третьої особи до відповідача.

Суд звертає увагу на те, що самостійні вимоги третьої особи щодо предмета спору є по суті оспорюванням прав як позивача, так і відповідача за первісним позовом саме щодо матеріально-правового об`єкта, з приводу якого між сторонами справи виник правовий конфлікт.

У той же час позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не містить таких самостійних позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 , Регіонального відділення Фонду державного майна по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлена третьою особою позовна заява безпосередньо не спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у розумінні ст.49 Господарського процесуального кодексу України, що виключає можливість об`єднання первісного позову з позовом ОСОБА_1 в одне провадження, суд дійшов висновку про його повернення на підставі ч.6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, суд вказує, що повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору не перешкоджає зверненню з позовом до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.49, ч.6 ст.180, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_1 (вх.№11873/22 від 01.09.2022) у справі № 909/1203/21 повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 06.09.2022

Суддя Л.М. Неверовська