ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 серпня 2022 року Справа № 5/25-38

по скарзі Акціонерного товариства Орлея

на дії Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

по справі №5/25-38

за позовом Першого заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення

до відповідача Відкритого акціонерного товариства "Луцький райагропостач"

про звернення стягнення на заставлене майно

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від стягувача: н/з

від боржника: Кондратюк В.В., ордер від 04.08.2022, Салецька Л.Ф. - директор

від ВДВС: Самчук О.П., посвідчення АА007722

у судовому засіданні взяв участь: прокурор відділу прокуратури Савчук І.А., посвідчення №059350

встановила: 08.09.2022 на адресу суду надійшла скарга Акціонерного товариства Орлея на дії Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання неправомірними дій ДВС щодо оцінки адміністративно-складського приміщення з металевою огорожею та площадкою літер (Б-2) загальною площею 1308,9 кв.м. та скасування звіту про оцінку (том 22, а.с. 81-98).

Скарга обґрунтована проведенням оцінки та визначенням ринкової вартості без обстеження об`єкта оцінки, що знаходиться за адресою: Волинська обл., Луцький р-н., с. Гірка Полонка, вул. Горохівська, 2в адміністративно-складське приміщення з металевою огорожею та площадкою л. (Б-2) загальною площею 1308,9 кв.м.

Ухвалою суду від 09.08.2022 розгляд скарги Акціонерного товариства Орлея на дії Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання неправомірними дій ДВС щодо оцінки адміністративно-складського приміщення з металевою огорожею та площадкою літер (Б-2) загальною площею 1308,9 кв.м. та скасування звіту про оцінку призначено у судовому засіданні 17.08.2022 об 11 год. 00 хв. Зобов`язано Луцький відділ ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) до 15.08.2022 подати суду пояснення по суті скарги з посиланням на докази; матеріали виконавчого провадження для огляду у судовому засіданні. Запропоновано прокуратурі, стягувачу до 15.08.2022 подати суду пояснення по суті скарги. Визнано явку учасників справи у судове засідання не обов`язковою.

ДВС у поясненнях від 15.08.2022 скаргу заперечує, оскільки обстеження об`єкта оцінки проведено оцінювачем у присутності державного виконавця Будя С.Л. 07.06.2022, про що свідчать фотоматеріали, на яких встановлена дата. Відповідно до рецензії від 07.07.2022 звіт визнано таким, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (том 22, а.с. 108-115).

Волинська обласна прокуратура у поясненнях від 15.08.2022 у задоволенні скарги просить відмовити, оскільки у звіті про оцінку, окрім інших відомостей про проведену оцінювачем роботу щодо визначення ринкової вартості об`єкта оцінки, наявні фотоматеріали по об`єкту, у тому числі розміщенні на аркуші 36, які у повній мірі спростовують викладені боржником у скарзі доводи щодо проведення оцінки та визначення ринкової вартості об`єкта без його обстеження (том 22, а.с. 104-107).

Докази надіслання вищевказаних пояснень іншим учасникам сторонами не додані.

Державна інноваційна фінансово-кредитна установа у клопотанні від 16.08.2022 розгляд справи просить відкласти та зобов`язати АТ Орлея надіслати на офіційну електронну адресу кредитної установи скаргу з додатками. Зазначає, що копія скарги з додатками станом на 16.08.2022 на адресу установи не надходила, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості виконати вимоги ухвали суду від 09.08.2022 в частині подання відповідних пояснень.

У судовому засіданні представник скаржника заявив усне клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з необхідністю подання доказу по справі, зокрема звіту про оцінку, проведеного на замовлення скаржника. Зазначив, що ухвала суду від 09.08.2022 про призначення скарги до розгляду на адресу скаржника не надходила.

Прокурор, державний виконавець відкладення розгляду скарги не заперечили.

У судовому засіданні судом оглянуто матеріали виконавчого провадження №54506075.

Враховуючи вищевикладене, рівність всіх учасників судового процесу, з метою повного та всебічного розгляду справи, отримання скаржником пояснень прокурора та державного виконавця безпосередньо у судовому засіданні, не надіслання їх стягувачу, суд протокольною ухвалою розгляд скарги відклав на 31.08.2022 о 14 год. 00 хв.

26.08.2022 на адресу суду надійшло клопотання АТ «Орлея» №15 від 25.08.2022 про долучення до матеріалів справи висновку експерта №15 судово-оціночно будівельної експертизи від 04.08.2022. Клопотання обґрунтоване тим, що вищевказану оцінку товариство отримало після 10-ти денного строку, встановленого законодавством для подачі скарги. В скарзі товариство повідомляло, що висновок експерта буде поданий після завершення його складання.

У клопотанні від 30.08.2022 Луцький відділ ДВС у Луцькому районі Волинської області просить долучити до матеріалів справи копії документів, які підтверджують належний огляд та обстеження об`єкта оцінки спірного приміщення.

Суд протокольною ухвалою долучив подані сторонами документи до матеріалів справи.

У судовому засіданні представники боржника скаргу підтримали.

Державний виконавець скаргу заперечив. Зазначив, що згідно отриманого листа стягувача борг в межах спірного виконавчого провадження погашено, виконавче провадження буде закрито після узгодження певних організаційних питань, у зв`язку з чим скарга не підлягає до задоволення через відсутність предмету спору.

Прокурор у задоволенні скарги просив відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.

Учасники судового процесу дали свої пояснення, доводи, висловили свою думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

При цьому судом враховано, що відповідно до ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 13.03.2007 позов задоволено та постановлено:

1.Звернути стягнення на предмет застави по договору від 20.07.2001 на користь Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення, а саме на майно ВАТ Луцький райагропостач:

1)адміністративно-складське приміщення з металевою огорожею та площадкою площею 1308,9 кв.м.;

2)склад господарських товарів площею 597,1 кв.м.;

3)склад металевий (модуль) площею 525,8 кв.м.

2.Стягнути з ВАТ Луцький райагропостач в дохід Державного бюджету 12 006 грн. 68 коп. державного мита, а також в користь ДП Судовий інформаційний центр 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання судового рішення видано накази №5/25-1 від 17.10.2007, №5/25-2 від 17.10.2007, на підставі яких державним виконавцем 21.01.2013 відкрито виконавче провадження ВП №36081363.

15.08.2017 відкрито виконавче провадження № 54506075 по виконанню наказу Господарського суду Волинської області від 17.10.2007 № 5/25-1.

15.08.2017 винесено постанову про арешт майна боржника.

07.11.2017 державним виконавцем описано майно боржника та накладено на нього арешт, про що винесено відповідну постанову.

27.05.2022 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме: Підприємство громадської організації «Центр економіко-правового забезпечення». Суб`єкт оціночної діяльності був попереджений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

Постанова приватного виконавця від 27.05.2022 про призначення суб`єкта оціночної діяльності для оцінки майна боржника у виконавчому провадженні не оскаржувалася.

У судовому засіданні 31.08.2022 судом оглянуто оригінал спірного звіту про оцінку від 30.06.2022.

Згідно висновку про вартість майна, зробленого ПГО «Центр економіко-правового забезпечення», відображеного у звіті від 30.06.2022, ринкова вартість адміністративно-складського приміщення з металевою огорожею та площадкою загальної площею 1308,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., Луцький р-н., с. Гірка Полонка, вул. Горохівська 2В, складає 2 487 000 грн. 00 коп. (а.с. 87).

Згідно рецензії №04-07-1/О від 04.07.2022 звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має не значні недоліки, які не вплинули на достовірність оцінки. В той же час, у п. 14.3 «Візуалізація об`єкту оцінки» рецензії вказано, що наведені фото мають недостатній опис (а.с. 111-113).

В той же час, згідно висновку експерта №15 судової оціночно-будівельної експертизи від 12.08.2022, складеного на замовлення скаржника, ринкова вартість спірного об`єкта оцінки становить 4 796 044 грн. 86 коп.

Згідно із частиною 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Зі змісту Закону України "Про виконавче провадження" убачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

Отже, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц, Верховного суду у постановах №917/628/17 від 15.10.2020, №463/11863/20 від 14.02.2022.

Матеріали справи свідчать, що боржник оскаржує оцінку майна в порядку оскарження рішень та дій виконавця.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно із частиною 4 статті 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина 1 статті 10, частина 1 статті 11 Закону України Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

У частині 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із частиною 6 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 (далі - Національний стандарт № 1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (пункт 54 Національного стандарту №1).

За змістом пункту 56 Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

07.06.2022 державним виконавцем разом з суб`єктом оціночної діяльності здійснено виїзд для огляду адміністративно-складського приміщення з металевою огорожею та площадкою Літера (Б-2) загальною площею 1308,9 м.кв. Перебування державного виконавця з суб`єктом оціночної діяльності 07.06.2022 на території спірного приміщення не оспорюється сторонами та підтверджено звітом про оцінку, заявою свідка від 05.08.2022.

Згідно долучених до звіту про оцінку фотоматеріалів вбачається огляд об`єкта оцінки, зокрема його зовнішньої та частково внутрішньої сторони.

Згідно пояснень скаржника після реконструкції стіни обкладено сендвіч панелями та змонтовані холодильні камери, в кімнатах та коридорі цього приміщення проведено євроремонт, установлені металопластикові вікна і ролетні ворота в складі, виконано утеплення зовнішніх стін пінопластом з нанесенням декоративної фасадної штукатурки. У спірному звіті не відображено факт поліпшення та реконструкції будівель, що потягло зниження його вартості.

Згідно пояснень державного виконавця у судовому засіданні 17.08.2022 внутрішній огляд суб`єктом оцінки в адміністративному приміщенні здійснювався лише у коридорі, оскільки всі кабінети були зачинені. Підвердив заміну дверей на нові в деяких кабінет.

Належних та допустимих доказів проведення особистого внутрішнього огляду всіх приміщень об`єкта оцінки суб`єктом оціночної діяльності матеріали звіту не містять.

Докази того, що приватний виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки; посилання у звіті на те, що огляд об`єкта оцінки відбувався в присутності представників власника в матеріалах справи відсутні.

Державний виконавець відсутність таких доказів не спростував.

Фотографічні матеріали, які є невід`ємною частиною звіту та містяться у матеріалах справи не є доказом того, що оцінювач здійснював повне ознайомлення з об`єктом оцінки, зокрема внутрішній огляд всього приміщення, що є обов`язковим у відповідності до вищенаведених норм Національного стандарту №1. Відсутність внутрішнього огляду приміщення та його оцінки може вплинути на визначення вартості оцінюваного майна.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 04.12.1019 у справі №910/7221/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що експертна оцінка спірного нерухомого майна проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема внутрішнього огляду всіх приміщень об`єкта оцінки, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною, що є безумовною підставою для визнання незаконними дій державного виконавця по проведенню оцінки майна, а також визнання оцінки недійсною, у зв`язку з чим скарга АТ «Орлея» підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду № 917/628/17 від 15.10.2020, №463/11863/20 від 14.02.2022.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

Керуючись ст. ст. 234, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Скаргу Акціонерного товариства «Орлея» від 05.08.2022 №06 на дії державного виконавця задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) щодо оцінки адміністративно-складського приміщення з металевою огорожею та площадкою Летір (Б-2) загальною площею 1308,9 м.кв.

3. Визнати недійсним звіт від 30.06.2022 про оцінку адміністративно-складського приміщення з металевою огорожею та площадкою Літер (Б-2) загальною площею 1308,9 м.кв., розташованого за адресою: Волинська обл., Луцький р-н., с. Гірка Полонка, вул. Горохівська, 2 в, складений Підприємством громадської організації «Центр економіко-правового забезпечення».

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 01.09.2022.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук