ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2022м. ХарківСправа № 922/4649/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Ходас Ганни Іванівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (м-н Театральний, 1, м. Харків, 61057, )
про стягнення 238680,00 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ходас Ганна Іванівна (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в якості відшкодування вартості невід`ємних поліпшень у розмірі 238680,00 грн. та витрат по сплаті судового у розмірі 4278,00 грн.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 21, 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та вказує, що він за рахунок власних коштів за згодою уповноваженого органу здійснив невід`ємні поліпшення орендованого майна згідно договору оренди від 30.05.2017 № 6323-Н, вартість яких у розмірі 238680,00 грн. підлягає компенсації позивачу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.11.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

Відповідач, через канцелярію суду 21.12.2021 за вх.№ 30107, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Регіональне відділення позбавлене будь-яких правових підстав для компенсації колишньому орендарю коштів у розмірі 238680,00 грн. в якості відшкодування вартості невід`ємних поліпшень.

Позивач, через канцелярію суду 28.12.2021 за вх.№ 30471, надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказує про наявність належних та достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

У підготовчому засіданні 17.01.2022, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.01.2022 о 11:00.

У судовому засіданні 27.01.2022, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи на 28.02.2022 о 10:00.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, тобто до 26 березня 2022 року.

З метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання призначене на 28.02.2022 о 10:00 не відбулося.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб. Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 21.04.2022 №212-ІХ воєнний стан в Україні продовжено до 25 травня 2022 року.

28.04.2022 судом розгляд справи було призначено на 26.05.2022 о 10:00.

26.05.2022 судом розгляд справи було відкладено на 21.06.2022 о 10:45.

21.06.2022 судом розгляд справи було відкладено на 26.07.2022 о 10:30.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.07.2022 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи на 09.08.2022 о 12:45.

09.08.2022 судом розгляд справи було відкладено на 26.08.2022 о 09:45.

Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином, правом на участь своїх представників у судовому засіданні не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30 травня 2017 року між ФОП Ходас Г.І. (Орендар) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (Орендодавець) було укладено договір оренди № 6323-Н, відповідно до якого (з урахуванням додаткової угоди №2) Орендодавцем було передано Орендарю в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: будівля 1-поверхового складу (реєстровий № 14072049.2.ЛДТЛЦИ018, інв. № 103/01/3/011, літ. Г-1) площею 80,6 кв.м. та будівля 1-поверхового складу (реєстровий № 14072049.2.ЛДТЛЦИ009, інв. № 103/01/3/005, літ. Д-1) площею 178,10 кв.м., загальною площею 258,7 кв.м., за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 4/6.

Мета оренди була визначена пунктом 1.2. договору оренди від 30.05.2017 р. № 6323-Н (з урахуванням додаткової угоди № 2): розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів.

В подальшому майно за договором оренди від 30.05.2017 р. № 6323-Н було передано в користування орендарю на підставі акту приймання-передачі орендованого майна від 30.05.2017 р., підписаного сторонами.

Відповідно до пункту 6.3. договору оренди, Орендар має право за згодою Орендодавця та Балансоутримувача проводити зміну, реконструкцію, розширення, технічне переозброєння орендованого Майна, що зумовлює підвищення його вартості.

Пунктом 4.3. договору оренди визначено, що для отримання згоди Орендодавця на здійснення поліпшень Орендар подає заяву і матеріали згідно з Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженого Фондом державного майна України.

Пунктом 10.1 договору оренди було встановлено, що його укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 30.05.2017 р. до 30.05.2018 р. Відповідно до умов додаткових угод від 23.04.2018 р. № 1, від 17.05.2019 р. № 5 та ч. 2 ст. 17 ЗУ Про оренду державного та комунального майна строк дії договору було продовжено до 30.05.2021 р.

За приписами п.10.7. договору оренди (з урахуванням додаткової угоди від 18.04.2019 № 4) у разі припинення або розірвання договору, поліпшення орендованого Майна, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого Майна, не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а невід`ємні поліпшення, зроблені Орендарем без згоди Орендодавця, компенсації не підлягають і є державною власністю.

При цьому, згідно п. 10.8. договору оренди (з урахуванням додаткової угоди від 18.04.2019 р. № 4), вартість невід`ємних поліпшень орендованого Майна, здійснених Орендарем за згодою Орендодавця, компенсуються Орендодавцем у разі прийняття відповідного рішення згідно із законодавством.

Згідно позову позивач вказує, що ним відповідно до умов договору оренди та вимог чинного законодавство був підготовлений пакет документів на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, а саме: технічний висновок про стан будівельних конструкцій з рекомендаціями щодо заходів по капітальному ремонту з невід`ємними поліпшеннями нежитлових будівель літ. Г-1, літ. Д-1 за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 4/6; зведений кошторис розрахунку вартості будівництва за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 4/6; довідка Державного підприємства Харківський науково-дослідний інститут комплексної автоматизації від 19.11.2018р. № 227/01; лист Головного управління держпраці у Харківській області від 23.11.2018р. № 15453/03.03-17/136.34; висновок № 125/43 ТОВ Пожежний та техногенний аудит інспектування одноповерхової нежитлової будівлі літ. Г-1, літ. Д-1 під розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів; експертна оцінка філії ДП УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА, щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом від 15.112018р. № 6-18/07; акт обстеження нежитлових будівель літ. Г-1, літ. Д-1 за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 4/6; лист органу, уповноваженого управляти державним майном - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.03.2019р. № 02/12-2541.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з проханням надати дозвіл на проведення невід`ємних поліпшень нерухомого державного майна будівлі 1- поверхового складу (реєстровий № 14072049.2.ЛДТЛЦИ018, інв. № 103/01/3/011, літ. Г-1) площею 80,6 кв.м. та будівля 1-поверхового складу (реєстровий № 14072049.2. ЛДТЛЦИ009, інв. № 103/01/3/005, літ. Д-1) площею 178,10 кв.м., за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 4/6.

У відповідь, листом від 19.03.2019р. № 43-1846 відповідач надав згоду на проведення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень: будівля 1-поверхового складу (реєстровий № 14072049.2.ЛДТЛЦИ018, інв. № 103/01/3/011, літ. Г-1) площею 80,6 кв.м. та будівля 1-поверхового складу (реєстровий № 14072049.2.ЛДТЛЦИ009, інв. № 103/01/3/005, літ. Д-1) площею 178,10 кв.м., загальною площею 258,7 кв.м., за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 4/6.

Також, позивач зазначає, що на підставі отриманої згоди відповідача позивачем були здійсненні невід`ємні поліпшення орендованого майна, що підтверджується наступними документами, а саме: договором підряду № 01.04.19/К від 01.04.2019р.; актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019р. від 20.04.2019р.; платіжним дорученням № 7 від 02.04.2019р.; висновком будівельної експертизи про здійсненні невід`ємні поліпшення; звітом незалежного аудитора щодо фінансування здійснених поліпшень окремо індивідуально визначеного орендованого нерухомого майна за рахунок власних коштів орендаря станом на 30.04.2019р. від 08.05.2019р.; бухгалтерською довідкою позивача від 08.05.2019р., які були надані Відповідачу. У зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди від 30.05.2021 року та поверненням майна Балансоутримувачу, про що свідчить акт приймання-передачі від 30.09.2021, позивач, на підставі зазначених вище умов договору та чинного законодавства, звернувся до відповідача (лист від 25.05.2021 р. № 25/05/21) з проханням відшкодувати вартість невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень: будівля 1-поверхового складу (реєстровий № 14072049.2.ЛДТЛЦИ018, інв. № 103/01/3/011, літ. Г-1) площею 80,6 кв.м. та будівля 1-поверхового складу (реєстровий № 14072049.2.ЛДТЛЦИ009, інв. № 103/01/3/005, літ. Д-1) площею 178,10 кв.м., загальною площею 258,7 кв.м., за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 4/6. Проте, відповідь відповідача на звернення позивача відсутня.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Нормативно-правовим актом, яким було врегульовано організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна на момент виникнення спірних правовідносин був Закон України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992р. № 2269-ХІІ (далі - Закон про оренду від 10.04.1992р. № 2269-ХІІ).

Частиною 1 статті 12 Закону про оренду від 10.04.1992 р. № 2269-ХІІ було встановлено, що договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону про оренду від 10.04.1992р. № 2269-ХІІ, Орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Пунктом 10.7. договору оренди встановлено, що у разі припинення або розірвання договору, поліпшення орендованого Майна, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а невід`ємні поліпшення, зроблені Орендарем без згоди Орендодавця, компенсації не підлягають і є власністю держави.

При цьому, відповідно до п.10.8. договору оренди, вартість невід`ємних поліпшень орендованого майна, здійснених орендарем за згодою орендодавця, компенсуються орендодавцем у разі прийняття відповідного рішення згідно із законодавством.

Водночас, 27.12.2019р. набрав чинності Закон України Про оренду державного та комунального майна №157-ІХ від 03.10.2019р., введення в дію якого відбулось 01.02.2020р. (надалі - Закон про оренду від 03.10.2019р. №157-ІХ).

Частиною 3 ст. 25 Закону про оренду від 03.10.2019р. №157-ІХ також передбачено, що орендар має право залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, за умови, якщо вони можуть бути відокремлені від орендованого ним майна без заподіяння шкоди такому майну.

Судом встановлено, що Регіональне відділення листом від 19.03.2019р. № 43-1846 повідомляло позивача про те, що він після отримання згоди на проведення невід`ємних поліпшень складає графік виконання робіт і подає його орендодавцю. Після здійснення дозволених орендарю невід`ємних поліпшень орендар надає інформацію орендодавцю про закінчення виконаних робіт із зазначенням змісту поліпшень, витрат на поліпшення та джерела їх фінансування з поданням копій, підписаних замовником і підрядником актів приймання передачі виконаних робіт та документів, що підтверджують оплату зазначених робіт.

Проте, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази складання позивачем графіку виконання робіт і подання його орендодавцю, надання орендодавцю інформації про закінчення виконаних робіт із зазначенням змісту поліпшень, витрат на поліпшення та джерел їх фінансування.

Окрім того, суд зазначає, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України у листі від 14.03.2018 № 02/12-2541 вказувалось, що у робочому проекті «Капітальний ремонт з невід`ємними поліпшеннями нежитлових будівель ліг. Г-1 та літ. Д-1 за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 4/6» не були передбачені роботи спрямовані на усунення порушень виявлених інспекційним органом під час здійснення інспектування в сфері пожежної/техногенної безпеки орендованих позивачем об`єктів (висновок № 125/43 затверджений начальником інспекційного органу ТОВ «Пожежний та техногенний аудит» 15.11.2018).

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що позивачем не у повному обсязі надані до суду докази здійснених ним невід`ємних поліпшень у розмірі 238680,00 грн.

При цьому, суд зауважує, що позивачем під час розгляду справи не було подано до суду відповідне клопотання про призначення експертизи та ним не було використане його право щодо надання до суду висновку експерта про здійснені ним невід`ємні поліпшення у розмірі 238680,00 грн., яке передбачено ст. 101 ГПК України.

Щодо звітів про оцінку майна від 2019 та 2021 років, наданих позивачем до суду після відкриття провадження у справі, суд зазначає, що надані звіти не є висновками експертів та вони не підтверджують позовних вимог у справі.

Також, суд зазначає, що оскільки, ані наказом Фонду державного майна від 28.12.2019р. №1574 Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році, ані наказом Фонду державного майна України від 06.02.2021р. №5 Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році об`єкт малої приватизації окреме майно - нежитлова будівля складу літ. Г-1 площею 80,6 кв.м та нежитлова будівля складу літ. Д- 1 площею 178,1 кв.м, загальною площею 258,7 кв.м, за адресою: м. Харків, провулок Кузнечний, 4/6 не було включено до Переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, органом приватизації не приймалося відповідне рішення про приватизацію даного об`єктів оренди.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на те, що позивачем в установленому ГПК України порядку не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Фізична особа-підприємець Ходас Ганна Іванівна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (м-н Театральний, 1, м. Харків, 61057, ).

Повне рішення складено "05" вересня 2022 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/4649/21