УХВАЛА

02 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 924/1273/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Жукова С.В., Банаська О.О.

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з доданими до неї матеріалами

на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2022

та рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2022

у справі №924/1273/21

за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтех"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Акціонерне товариство "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП"; 2) ОСОБА_1

про стягнення 12 825,67 грн збитків,-

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Страхова компанія «Країна» на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2022 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2022 у справі №924/1273/21.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2022 у справі №924/1273/21 у позові про стягнення 12825,67 грн збитків відмовлено.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2022 апеляційну скаргу АТ "Страхова компанія "Країна" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2022 у справі №924/1273/21 залишено без змін.

Здійснивши перевірку касаційної скарги АТ «Страхова компанія «Країна» та додані до неї матеріалами, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 287 ГПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у ч. 3 цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, наведений у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, є вичерпним.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2 270 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2 481 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі є стягнення 12 825, 67 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як у 2021 році - 227 000 грн., так і в 2022 році - 248 100 грн., а тому у розумінні ГПК України ця справа є малозначною.

Можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залежить виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог підпунктів "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України випадки відкриття касаційного провадження у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залежать виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії господарських справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм та наявності обставин конкретної справи, передбачених підпунктами «а» - «г» п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

У касаційній скарзі АТ «Страхова компанія «Країна» зазначає, що касаційна скарга подається на підставі п 1 ч. 2 ст.287 ГПК України та вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та що дана справа має виняткове значення для учасника справи та становить значний суспільний інтерес для кола осіб щодо однакового застосування норм про відшкодування шкоди в деліктних зобов`язаннях (підпункти «а» і «в» п. 2 ч. 3 ст.287 ГПК України).

Разом з тим, посилання скаржника на п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України не містить належних обґрунтувань виключних випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених п.п. "а" і "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, за наявності яких справу з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може бути переглянуто в касаційному порядку.

Проте, касаційна скарга АТ «Страхова компанія «Країна» не містить достатніх обґрунтувань про те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та що дана справа має виняткове значення для нього

Крім того, посилання на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, та не є виключним випадком у розумінні пп. "а" і "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може бути переглянуто у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи.

Верховний Суд зазначає, що незгода із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність і про винятковість справи для Міністерства юстиції України як і не може вказувати на таку обставину негативні наслідки для скаржника прийняття цих судових рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судових рішень не на користь однієї із сторін справи є звичайним передбаченим процесуальним законом процесом.

Визначені підпунктами «а»-«г» п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила, й необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип «правової визначеності». Однак, вказана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б підпадати під дію підпунктів «а»-«г» п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, а суд з власної ініціативи таких умов також не вбачає.

При цьому використання оціночних чинників, як-то: «суспільний інтерес», «значення для формування єдиної правозастосовчої практики», «малозначні справи» тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури в такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, касаційна скарга АТ «Страхова компанія «Країна» не містить належних обґрунтувань, які могли б підпадати під дію п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та підпунктів "а" і "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, а суд з власної ініціативи таких підстав не вбачає, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Міністерства юстиції України немає.

Відтак, з урахуванням наведеного та відсутністю належних аргументів та доводів скаржника на підтвердження наявності підстав, що підпадають під дію п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та підпунктів "а" і "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Страхова компанія «Країна» на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2022 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2022 у справі №924/1273/21, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст. 12, ст. 163, 234, 235, п. 2 ч. 3 ст. 287, п.1 ч.1 ст. 293 ГПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2022 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2022 у справі №924/1273/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя- Ткаченко Н.Г.

Судді- Жуков С.В.

Банасько О.О.