ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" вересня 2022 р. Справа № 911/1544/22

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі", 04136, місто Київ, вулиця Стеценка, будинок 1 А

до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 220 559,73 грн вартості необлікованої електричної енергії

встановив:

До Господароського суду Київської області звернулось Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 220 559,73 грн вартості необлікованої електричної енергії.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, тобто, як визначено цією статтею і фізичні особи, які не є підприємцями.

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18.

Позивач, звертаючись з даним позовом до господарського суду зазначає, що спір, який виник між сторонами, відноситься до господарської юрисдикції з огляду на те, що 13.07.2018 між ПрАТ "Київобленерго" (теперішня назва ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі") та Фізичною особою-підприємцем Козаченко Наталією Анатоліївною було укладено Договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № К-08-18-0249, відповідно до умов якого виконавець послуг (ПрАТ "Київобленерго") забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення електроустановок об`єкта замовника та струмоприймачів будівельних механізмів до електричних мереж системи розподілу на умовах цього Договору. До електричних мереж системи розподілу приєднується газова заправка з будівельними струмоприймачами, місце розташування об`єкта: Вишгородський район, с. Катюжанка, вул. Київська, кадастровий номер земельної ділянки :12:158:6010.

13 листопада 2021 року позивачем на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :12:158:6010 було виявлено самовільне підключення електроустановок та струмоприймачів з порушенням схеми обліку без наявності укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що зафіксовано в Акті про порушення № К046067 від 13.11.2021, за результатами розгляду якого відповідною комісією прийнято рішення, оформлене протоколом № 106 від 28.12.2021 про проведення нарахування відповідно до ПРРЕЕ.

Позивач зазначає, що згідно інформації з ЄДР Фізична особа-підприємець Козаченко Н. А. припинила свою діяльність 23.06.2018 (номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи: 2007424). Проте, виявлене позивачем порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії на об`єкті Козаченко Н.А. пов`язане, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

З огляду на що, суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 Господарського кодексу України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 Цивільного кодексу України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Так, частиною восьмою статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній на час припинення ФОП Козаченко Н.А.) передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як встановлено судом з інформації що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фізична особа-підприємець Козаченко Наталія Анатоліївна була зареєстрована в Реєстрі як фізична особа-підприємець 22.03.2017, номер запису: 0007424. Разом з тим в Реєстрі міститься запис від 23.06.2018 про припинення господарської діяльності Фізичної особи-підприємця Козаченко Наталії Анатоліївни (за власним рішенням), про що здійснено запис за № 2007424.

Тобто, укладений 13.07.2018 між ПрАТ "Київобленерго" та Фізичною особою-підприємцем Козаченко Н.А. Договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № К-08-18-0249, укладений після припинення Фізичною особою-підприємцем Козаченко Наталією Анатоліївною своєї господарської діяльності.

Хоч як і вбачається з означеного договору, що останній укладався з Фізичною особою-підприємцем Козаченко Наталією Анатоліївною із вказівкою на її статус фізичної особи-підприємця, проте доказів того, що на час укладання відповідного договору ОСОБА_1 мала статус підприємця або займалася підприємницькою діяльністю матеріали позовної заяви не містять, як і не містять доказів повторної її реєстрації, як суб`єкта господарювання. При цьому господарським судом також враховано, що у період з 22.03.2017 до 23.06.2018 (період підприємницької діяльності) між позивачем та відповідачем не існувало договірних правовідносин.

А тому, твердження позивача, що порушення ПРРЕЕ на об`єкті ОСОБА_1 пов`язане із підприємницькою діяльністю не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Згідно з приписами статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства або настала смерть фізичної особи, або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відтак, відповідач в даному спорі виступає, як фізична особа, яка не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності, а тому зазначений позов за своїм суб`єктним складом не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі із зазначених вище підстав і мотивів.

За приписами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи наведене, позовна заява Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" із вимогами до ОСОБА_1 відноситься до юрисдикції загальних судів.

Керуючись статтями 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення 220 559,73 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 05.09.2022