ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. Справа№ 910/11666/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Куксова В.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: адвокат Грушовець А.С. (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АІ № 1110189 від 28.06.2022;

від відповідача: адвокат Осколков І.Л. (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1173931 від 28.12.2021

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021, (повний текст складено 13.12.2021)

у справі № 910/11666/21 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто»

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна»

про стягнення 952 995,82 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Валідус Спецавто" (далі - ТОВ "Валідус Спецавто", позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" (далі - ТОВ "Вольво Україна", відповідач) про стягнення штрафних санкцій у сумі 952 995,82 грн за договором купівлі-продажу № UKR456/1020VU від 05.10.2020, а саме пені у сумі 12 538,35 грн., штрафу у сумі 937 322,88 грн. та 3 % річних у сумі 3 134,59 грн.

1.2. Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу № UKR456/1020VU від 05.10.2020 в частині своєчасної поставки замовленого позивачем товару (шасі вантажного автомобіля Renault K).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто» задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто» пеню у сумі 12 538 грн 35 коп, штраф у сумі 937 322 грн 88 коп, 3 % річних у сумі 3 134 грн 59 коп, судовий збір у сумі 14 294 грн 94 коп.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 29.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21, в якій апелянт просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції в повному обсязі, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він належним чином виконав свої зобов`язання, що підтверджується актом приймання передачі від 30.12.2020, який підписаний сторонами без будь-яких претензій чи зауважень з боку позивача, а також видатковою накладною № 827 від 30.12.2020. Між тим, в період з 22.12.2020 - 31.12.2020 (7 робочих днів) від позивача не надходило жодних претензій та зауважень щодо строків поставлення товару відповідачем, а навпаки позивач 30.12.2020 підписав акт приймання-передачі без будь-яких претензій та зауважень. Позивачем направлено відповідачу претензію про сплату штрафних санкцій за договором лише 13.01.2021, тобто через 22 дні після того, як позивач виявив порушення щодо строку передання товару покупцю (позивачу) згідно із договором, що згідно п. 4.1. договору повинно було бути здійснено до 21.12.2020.

4.2. Вважає, що суд першої інстанції взагалі не дослідив обставину пред`явлення позивачем вимоги (претензії) про сплату штрафних санкцій за договором у строк, передбачений таким договором, та порушення відповідачем зобов`язання зі сплати штрафу у порядку, передбаченому п.п. 8.4., 9.1. договору. Суд першої інстанції ймовірно неправильно кваліфікував положення, що передбачене п. 8.4. договору, вважаючи, що ним передбачено розмір процентів річних, а не розмір штрафу.

4.3. Вказує на те, що неустойка, передбачена п. 8.1. договору, є штрафом, що означає те, що за несвоєчасну передачу товару продавцем передбачено подвійний штраф (п. 8.1. і п. 8.4. договору), що не узгоджується із приписами ст. 61 Конституції України. Також, апелянт вказує на те, що позивач звернувся із вимогою про стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання не грошового зобов`язання з передачі товару покупцю за договором, що свідчить про неправильне застосування ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

4.4. Також, зазначає про те, що він наголошував, що реальна поставка можлива не раніше 04.01.2021. Позивач, заявляючи до стягнення таку суму штрафних санкцій, порушує принцип добросовісності, що полягає у зловживанні своїм правом, завдаючи шкоду постачальнику, оскільки останній, дотримуючись вимог договору в частині строку поставки товару, яка була включена до договору на вимогу покупця, змушений був припуститися порушення строків поставки і несе збитки на суму цих штрафних санкцій. При цьому розмір таких штрафних санкцій складає понад 20% від загальної вартості поставленого товару, а позивачем не надано жодних доказів на підтвердження завдання йому збитків прострочення поставки товару на вісім днів.

4.5. Крім того, скаржник посилається на те, що всі додані до позовної заяви копії відповідних документів засвідчені неналежним чином, а саме не зазначено дату їх засвідчення.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 01.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін та апеляційну скаргу - без задоволення.

5.2. У поданому відзиві позивач вказує, зокрема, що відправлена із затримкою претензія не може бути підставою для звільнення апелянта від сплати штрафних санкцій за порушення зобов`язання за договором. Також, позивач зазначає, що він маж право на стягнення 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару. При цьому у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Вважає, що прохання апелянта про зменшення штрафних санкцій є необґрунтованим, безпідставним та задоволенню не підлягає.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21 передано на розгляд головуючому судді - Чорногузу М.Г.

6.2. Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.12.2021, для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Куксов В.В., Копитова О.С.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/11666/21. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріали справи № 910/11666/21 до Північного апеляційного господарського суду.

6.4. 31.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли витребувані матеріали справи № 910/11666/21.

6.5. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022, в зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" у справі № 910/11666/21, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Куксов В.В., Мальченко А.О.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11666/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольво Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021, розгляд справи призначено на 21.03.2022.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. Щодо заявленого позивачем клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає.

7.2. В обґрунтування підстави для поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач у поданому відзиві вказує на те, що через воєнні дії представник позивача не мав змоги працювати.

7.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 11.03.2022.

7.4. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

7.5. Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

7.6. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

7.7. Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

7.8. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

7.9. У розумінні статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

7.10. З метою забезпечення законних прав та інтересів і задля захисту життя здоров`я усіх учасників судового процесу, з урахуванням того, що кінцевий строк для подання відзиву на апеляційну скаргу припав на період дії воєнного стану в Україні, колегія суддів вважає, що строк на подання відзиву на апеляційну скаргу пропущено позивачем з поважних причин та вважає за можливе прийняти поданий ним відзив на апеляційну скаргу.

7.11. 18.03.2022 апелянт звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку із дією воєнного стану.

7.12. 21.03.2022 судове засідання у справі № 910/11666/21 не відбулось, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та введення воєнного стану в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022).

7.13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21 призначено на 05.07.2022.

7.14. 04.07.2022 та 05.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли клопотання позивача та представника позивача про відкладення розгляду справи.

7.15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 розгляд справи відкладено, повідомлено сторін, що наступне судове засідання відбудеться 30.08.2022.

7.16. В судовому засіданні 30.08.2022 представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

7.17. Представник позивача в судовому засіданні 30.08.2022 проти апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 05.10.2020 між ТОВ "Валідус Спецавто" (покупець) та ТОВ "Вольво Україна" (продавець) був укладений договір купівлі-продажу товару № UKR456/1020VU (далі - договір, а.с. 16-20).

8.2. Відповідно до умов цього договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити транспортний засіб згідно з наступними характеристиками: шасі вантажного автомобіля Renault K (новий) загальною вартістю 4 686 614,40 грн. (п. 1.1). Кількість, комплектність, якість та інші характеристики товару, що підлягає передачі продавцем покупцеві відповідно до цього договору, визначаються у специфікації (п. 1.2 договору).

8.3. Так, специфікацією до договору сторони погодили основні технічні характеристики товару, що мав бути поставлений продавцем у строк до 21.12.2020 р. за умови належного виконання покупцем п. 3.2 договору щодо графіку платежів (об. 20).

8.4. Ціна товару становить 4 686 614,40 грн., що включає вартість доставки (транспортування) товару до місця передачі, зазначеного в п. 4.1 договору, митне оформлення та вартість передпродажної підготовки товару (п. 2.3 договору).

8.5. Покупець здійснює платежі з наступним графіком: - авансовий платіж у розмірі 5 % від загальної суми договору, що складає 234 330,72 грн. та еквівалентно 7 050,00 євро, покупець сплачує продавцю впродовж 5 банківських днів з дати підписання договору, на підставі відповідного рахунку продавця, який формується згідно з п. 3.7 цього договору (п. 3.2.1 договору); - авансовий платіж у розмірі 30 % від загальної суми договору, що складає 1 405 984,32 грн. та еквівалентно 42 300,00 євро, покупець сплачує продавцю в строк до 30.11.2020 р. на підставі відповідного рахунку продавця, який формується згідно з п. 3.7 цього договору (п. 3.2.2 договору); - остаточний платіж у розмірі 65 %, що складає 3 046 299,36 грн. та еквівалентно 91 650,00 євро, покупець сплачує впродовж 7 банківських днів після отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження на підставі відповідного рахунку продавця на оплату остаточного платежу, який формується згідно з п. 3.7 цього договору (п. 3.2.3 договору).

8.6. Передання товару покупцю здійснюється за місцезнаходженням продавця у місті Києві, Кільцева дорога, № 20/1-А за умови належного виконання п. 3.2 договору згідно графіку, у строк до 21.12.2020 р. Передання товару здійснюється шляхом надання товару для огляду покупцю (належним чином уповноваженому представнику покупця або перевізнику, визначеному покупцем) та підписання акту приймання-передачі (п. 4.1 договору). Про день передання товару продавець зобов`язаний письмово повідомити покупця за 7 робочих днів до дати передання, доставивши повідомлення особисто, кур`єром або поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на поштову адресу покупця, вказану у п. 13.6 договору (п. 4.2 договору).

8.7. Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до виконання сторонами усіх зобов`язань взятих сторонами за цим договором (п. 12.1).

8.8. На підставі виставлених відповідачем рахунків № 979 від 16.10.2020 р., № 1117 від 27.11.2020 р., № 1200 від 17.12.2020 р. ТОВ "Валідус Спецавто" оплатило замовлений товар на суму 4 780 246,85 грн. у повному обсязі та у відповідності до графіку, визначеного у п. 3.2 договору, що підтверджується копіями платіжних доручень № 4563 від 16.10.2020 р., № 5104 від 27.11.2020 р., № 5373 від 17.12.2020 р., наявними у матеріалах справи (а.с. 29-31).

8.9. Умовами договору поставки (п. 8.1, 8.4 договору) сторони визначили, що у разі, якщо продавець прострочує передбачені п. 4.1 договору строки передання товару покупцю, покупець вправі стягнути з продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на рік від сплаченої частини товару за кожен день прострочення до моменту належного передання товару, а також 20 % річних від базового розміру ціни товару. Продавець зобов`язаний заплатити відповідний штраф на користь покупця протягом 3 банківських днів з дати отримання продавцем відповідної письмової вимоги про сплату штрафу.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу товару № UKR456/1020VU від 05.10.2020 в частині своєчасної поставки обумовленого товару, а саме здійснення поставки товару до 21.12.2020.

9.2. З матеріалів справи вбачається, що поставка товару (шасі вантажного автомобіля Renauit K) з боку відповідача будо здійснено 30.12.2020, що підтверджується видатковою накладною № 827 від 30.12.2020 та актом приймання-передачі до договору від 30.12.2020, які підписані сторонами (а.с. 27, 28).

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про здійснення відповідачем поставки товару з порушення строку, визначеного договором та не доведення відповідачем належними доказами тієї обставини, що прострочення поставки товару сталось за відсутності його вини.

10.2. Також, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині того, що з урахуванням підтвердженого факту прострочення відповідачем зобов`язання з поставки товару, вимоги про нарахування пені та штрафу заявлені позивачем правомірно.

10.3. В той же час, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині обґрунтованості вимог позивача про стягнення 3% річних, з огляду на такі доводи.

10.4. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

10.5. Названа стаття визначає загальні правила відповідальності за порушення саме грошового зобов`язання, тобто зобов`язання, змістом якого є сплата боржником грошей.

10.6. Верховним Судом у постанові від 17.08.2021 у справі № 913/371/20 роз`яснено, що «грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора».

10.7. В той же час, оскільки зобов`язання щодо поставки товару на оспорювану суму носить майновий, а не грошовий характер, підстави для застосування положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України в частині нарахування 3% річних відсутні.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта в частині строку пред`явлення претензії з боку позивача, не дослідження судом першої інстанції обставин порушення відповідачем зобов`язання зі сплати штрафу, оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем строку здійснення поставки товару, що ним не заперечується. Факт прийняття товару з порушенням строку його поставки з боку позивача та направлення претензії через 22 днів після виявлення порушення не може ставитися у залежність від визначеного умовами договору права позивача на стягнення штрафних санкцій за порушення такого строку поставки.

11.2. Крім того, підписання акту приймання-передання товару за договором з боку позивача без зауважень та застережень не спростовує факт пропуску відповідачем такого строку, при цьому відповідачем належних доказів на підтвердження відсутності його вини у порушенні такого строку не надано. Доказів погодження сторонами продовження строку поставки товару матеріали справи також не містять.

11.3. Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині того, що передбачена умовами п. 8.1. неустойка є штрафом, оскільки умовами вказаного пункту договору передбачено сплату постачальником пені, що відрізняється від правового визначення штрафу.

11.4. В частині одночасного стягнення пені та штрафу колегія суддів зазначає, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

11.5. При цьому щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

11.6. Відповідно одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

11.7. Вказана позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19.

11.8. Щодо посилань скаржника на не підтвердження завдання позивачу збитків, а також наявність збитків відповідача, порушення принципу добросовісності з боку позивача, то вказані твердження не підтверджується жодними доказами та не можуть слугувати єдиною підставою для зменшення нарахованих штрафних санкцій та звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

11.9. Щодо тверджень апелянта про неналежне засвідчення копій документів, доданих до позовної заяви, то вказані твердження не приймаються колегією суддів, оскільки перевірка дотримання позивачем вимог засвідчення копій документів, доданих до позовної заяви, здійснюється судом першої інстанції на етапі прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі. Відсутність дати засвідчення копії документа не може слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

11.10. При цьому колегія суддів вважає вірним обґрунтування апелянта в частині відсутності підстав для нарахування позивачем 3% річних за несвоєчасне виконання негрошового зобов`язання.

11.11. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено права та інтереси позивача в частині своєчасної поставки замовленого позивачем товару відповідно до договору купівлі-продажу товару № UKR456/1020VU від 05.10.2020.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

13.7. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.8. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

13.9. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.10. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13.11. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

13.12. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

13.13. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

13.14. Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

13.15. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

13.16. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (ч. 1 ст. 533 Цивільного кодексу України).

13.17. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.18. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.19. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.20. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені та штрафу ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. При цьому оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних прийнято судом першої інстанції із неправильним застосуванням судом норм матеріального права, у зв`язку з чим в цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

14.2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21 задовольнити частково.

14.3. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21 скасувати частково в частині вирішених позовних вимог про стягнення 3% річних. Прийняти нове судове рішення в частині позовних вимог про стягнення 3% річних, яким в цій частині позовних вимог відмовити. Судові витрати по справі судового збору покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на позивача пропорційно до розміру задоволених вимог апеляційної скарги.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21 скасувати частково в частині вирішених позовних вимог про стягнення 3% річних.

3. Прийняти нове судове рішення в частині позовних вимог про стягнення 3% річних, яким викласти абзац перший та другий резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 910/11666/21 у наступній редакції:

І Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто» до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» про стягнення заборгованості у сумі 952 995,82 грн задовольнити частково.

ІІ Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» (03134, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 20/1-А, ідентифікаційний код 30176505) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, ідентифікаційний код 38347611) пеню у сумі 12 538 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн 35 коп, штраф у сумі 937 322 (дев`ятсот тридцять сім тисяч триста двадцять дві) грн 88 коп, судовий збір у сумі 14 247 (чотирнадцять тисяч двісті сорок сім) грн 92 (дев`яносто дві) коп.

ІІІ В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто» (вул. Звіринецька, буд. 63, м. Київ, 01014, ідентифікаційний код 38347611) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» (вул. Кільцева дорога, буд. 20/1А, м. Київ, 03134, ідентифікаційний код 30176505) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 70 (сімдесят) грн 53 (п`ятдесят три) коп.

5. В решті вимог апеляційної скарги відмовити.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

7. Справу № 910/11666/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.09.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді В.В. Куксов

А.О. Мальченко