ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2022 р. Справа№ 910/2464/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку ст. 247 ГПК України апеляційну скаргу адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2022 про передачу позовної заяви з доданими до неї матеріалами за територіальною підсудністю до господарського суду Волинської області

у справі №910/2464/22 (суддя Привалов А.І.)

за позовом адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери"

до фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича

про стягнення 158 687 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича про стягнення 158 687,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.02.2022 позовну заяву адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери " до фермерського господарства "Західний Буг " Юнака Сергія Петровича про стягнення 158 687, 00 грн. з доданими до неї матеріалами передано за територіальною підсудністю до господарського суду Волинської області.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що спір про стягнення штрафних санкцій безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору про надання послуг, оскільки предметом спору є вимога про стягнення штрафних санкцій, при цьому, умовами договору не визначено конкретного місяця виконання зобов`язання відповідача по оплаті послуг та сплаті штрафних санкцій, які нараховуються, у зв`язку з порушенням строків оплати цих послуг, а тому таке зобов`язання не є таким, яке належить через його особливість виконувати тільки в певному місці.

Суд зазначає, що зобов`язання про стягнення штрафних санкцій не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці (ч. 5 ст. 29 ГПК України), а також враховуючи те, що місцезнаходженням відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Волинська область, м. Володимира-Волинського, вул. Ганни Жежко, буд.9 дійшов висновку про наявність підстав для передачі матеріалів позовної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду Волинської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, адвокатське об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2022 по справі №910/2464/22, справу направити до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що суд першої інстанції, не прийняв до уваги, що у договорі № 03-490 про надання правової (правничої) допомоги від 20.01.2021 сторонами узгоджено місце виконання зобов`язання у місті Києві (п.6.2 договору), а оскільки предметом спору у даній справі є вимога про стягнення штрафних санкцій, нарахованих відповідачу у зв`язку з неналежним виконанням умов вказаного договору, в силу приписів ст.29 ГПК України адвокатське об`єднання має право звернутись з даним позовом до суду за місцем виконання договору, а саме: до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» та ухвалено здійснювати розгляд справи у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи, у відповідності до ст. 247 ГПК України.

30.06.2022 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі №910/2464/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича про стягнення 158687,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №03-490 про надання правової (правничої) допомоги від 20.01.2021 в частині своєчасної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 148750,00 грн. та пеня в сумі 9937,00 грн.

Передаючи справу за підсудністю до господарського суду Волинської області, суд першої інстанції посилався на порушення позивачем ч. 1 ст. 27 ГПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. ч. 1, 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України).

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Як вбачається із змісту позовної заяви, спір про стягнення штрафних санкцій безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору про надання послуг, оскільки предметом спору є вимога про стягнення штрафних санкцій, при цьому, умовами договору не визначено конкретного місця виконання зобов`язання відповідача по сплаті штрафних санкцій, які нараховуються, у зв`язку з порушенням строків оплати юридичних послуг, а тому таке зобов`язання не є таким, яке належить через його особливість виконувати тільки в певному місці. Отже, спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань в чітко визначеному місці.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що даний спір стосується виключно порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання за договором №03-490 про надання правової (правничої) допомоги від 20.01.2021, у зв`язку з чим останньому нараховані штрафні санкції згідно з умовами цього договору.

Також, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що підсудність ініційованого позивачем спору підлягає визначенню з урахуванням ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як свідчать матеріали справи, адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» подало вказаний позов до господарського суду міста Києва з посиланням на ч.5 ст. 29 ГПК України та п.6.2 договору №03-490 від 20.01.2021.

Відповідно до п.6.2 договору визначено, що якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за місцем виконання даного договору у місті Києві.

З матеріалів вбачається, що фактично послуги правової допомоги відповідачу, як клієнту позивача були надані у господарському суду Волинської області, Південо-Західному апеляційному господарському суді в межах справи №903/13/21, а не в місті Києві.

Так, у відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича: 44700, Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Ганни Жежко, буд. 9, з огляду на що позовна заява не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) господарського суду міста Києва, подана з порушенням приписів ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим матеріали позовної заяви б/н від 15.02.2022 підлягають передачі на розгляд господарського суду Волинської області за встановленою підсудністю, про що судом першої інстанції обґрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на те, що пред`явлений позивачем позов не відноситься до позовів у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, що вірно встановлено також судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вказівка у позовній заяві на договір №03-490 на надання правової (правничої) допомоги від 20.01.2021, не змінює суті та змісту предмету та підстав позову, визначених позивачем з посиланням саме на договір № 03-490 від 20.01.2021 (як підставу позову та предмет стягнення за ним), як не змінює та/або не виключає і обов`язок суду щодо дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності, що узгоджується з приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч. 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 280 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, відсутні обумовлені ст.ст. 277, 280 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування ухвали за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2022 про передачу позовної заяви з доданими до неї матеріалами за територіальною підсудністю до господарського суду Волинської області у справі №910/2464/22 залишити без задоволення .

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2022 р. у справі № 910/2464/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/2464/22 повернути до господарського суду міста Києва для подальшого скерування до господарського суду Волинської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко