СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Харків Справа № 922/758/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Зубченко І.В. (доповідач), Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Романенко С.А.
за участю представників:
від апелянта:не з`явився
від боржника:не з`явився
від ГУ ДПС у Харківській області: не з`явився
від ліквідатора:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестор-1, с.Вільхівка Харківської області (вх.№3862 Х/3 від 15.12.2021р.)
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену за результатами розгляду заяви про06.07.2021р. у м.Харкові Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, м.Харків грошові вимоги до банкрута
у справі№922/758/17 (суддя Міньковський С.В.)
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5", с.Лук`янці Харківської області
провизнання банкрутом
В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Харківської області від 30.03.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5", с.Лук`янці Харківської області, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Донде Вадима.

До місцевого господарського суду надійшла заява Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, м.Харків, (далі ГУ ДПС у Харківській області) з грошовими вимогами до банкрута (вх.№10199 від 05.05.2021р.), за змістом якої заявник просить визнати кредиторські вимоги на загальну суму 906.540,00грн. (основний платіж - 906.540,00грн., штрафні санкції 0грн., пеня 0грн.) та включити до першої черги задоволення вимог кредиторів суму сплаченого за подання заяви про кредиторські вимоги судового збору в розмірі 4.540,00грн. Заява обґрунтована тим, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "НКМ5" обліковується податковий борг у загальному розмірі 906.540,00грн., який складається з грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом (єдиний податок з юридичних осіб).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2021р. визнано вимоги кредитора ГУ ДПС у Харківській області на суму 906.540,00грн. та 4.540,00грн. судового збору. В основу ухвали покладено висновки суду про те, що заявлені грошові вимоги на суму 906.540,00грн. підтверджені матеріалами заяви кредитора та, як наслідок, підлягають визнанню у повному обсязі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестор-1, як кредитор у справі №922/758/17, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з резолютивною частиною якої просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021р. у справі №922/758/17 та прийняти нове рішення, яким відхилити у повному обсязі грошові вимоги ГУ ДПС у Харківській області у справі №922/758/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" на загальну суму 906.540,00грн.

На переконання апелянта, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з огляду на наступне:

- з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

- хибним є твердження ГУ ДПС у Харківській області про те, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" консультаційні послуги за договором від 20.08.2016р. оплачені до 16.01.2020р. не були, що має наслідком порушення Податкового кодексу України (далі ПК України) через не нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" доходу в декларації єдиного податку за 1 квартал 2017р. в сумі 5.000.000,00грн. (5% - 250.000,00грн.). Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2017р. у справі №922/758/17 затверджено реєстр вимог кредиторів у загальному розмірі 7.604.100,00грн., у тому числі вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» у розмірі 5.000.000,00грн. на підставі договору про надання консультаційних послуг від 20.08.2016р. та акту виконаних послуг від 05.12.2016р.;

- помилковим є посилання ГУ ДПС у Харківській області на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" не включено до складу доходу неповернуту фінансову допомогу у розмірі 6.565.400,00грн., отриману за договором грошової позики від 25.08.2016р., чим порушено п.п.3 п.292.11 ст.292 ПК України;

- враховуючи приписи ч.15 ст.16, ч.1 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ч.14 ст.39, ч.1 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), платник податків - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5", якого було визнано банкрутом постановою господарського суду Харківської області від 30.03.2017р. по справі №922/758/17, не мав жодних законних підстав добровільно у строки, встановлені правочинами, погашати зобов`язання, що виникли у зв`язку з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» договору про надання консультаційних послуг від 20.08.2016р. та у зв`язку з укладенням, між названими підприємствами договору грошової позики від 25.08.2016р., з урахуванням додаткової угоди від 14.11.2016р. до договору позики;

- ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2017р. по справі №922/758/17 було встановлено, що у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" після реалізації майна банкрута було погашено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» до банкрута, що виникли на підставі договору про надання консультаційних послуг від 20.08.2016р., та договору грошової позики від 25.08.2016р., з урахуванням додаткової угоди від 14.11.2016р. до договору позики від 25.08.2016р., у розмірі 317.632,40грн., інша частина визнаних судом вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» залишилася непогашеною через відсутність у банкрута активів;

- з моменту укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" договору грошової позики від 25.08.2016р. до моменту визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" банкрутом сплив термін менше одного року, а отже пп.3 п.292.11 ст.292 ПК України не підлягає застосуванню, оскільки протягом 12 місяців Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" було визнане банкрутом, що змінило порядок погашення зобов`язань банкрута за цими договорами;

- з моменту укладення договору про надання консультаційних послуг від 20.08.2016р. до моменту визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" банкрутом сплив термін менше трьох років, а отже не можна вважати, що ця заборгованість є безнадійною, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» заявило свої вимоги на підставі цього договору у справу про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5", вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» було визнано господарським судом та вони були включені до реєстру вимог кредиторів банкрута ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2017р. по справі №922/758/17;

- судом не враховано, що податкове повідомлення-рішення було прийняте після прийняття господарським судом рішення про визнання боржника банкрутом. Боржник оскаржував акт перевірки, на підставі якого було винесене податкове повідомлення-рішення, у порядку, визначеному ПК України, до ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України, проте отримав відмову. Отже, боржник не погоджувався з вимогами ГУ ДПС у Харківській області;

- господарський суд не звернув увагу, що з моменту визнання боржника банкрутом не можна вважати узгодженими будь-які вимоги до банкрута у справі про банкрутство, оскільки будь-які вимоги до банкрута з боку кредиторів стають узгодженими виключно після прийняття судом, який розглядає справу про банкрутство, рішення щодо розгляду цих вимог у межах справи про банкрутство;

- кредитор, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1», не мав можливості згідно ПК України оскаржувати податкове повідомлення-рішення щодо боржника, на підставі якого було винесено спірну ухвалу, проте мав право на легітимне очікування, що господарський суд у повному обсязі дослідить усі обставини, на підставі яких ГУ ДПС у Харківській області нарахувало боржнику зобов`язання зі сплати податків, а не обмежиться формальними посиланнями на одностороннє податкове повідомлення рішення та начебто його узгодженість з боку боржника.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» в обґрунтування правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, посилається на постанову Верховного Суду від 12.03.2019р. у справі №910/14827/19.

Для розгляду апеляційної скарги згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2021р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2021р. витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/758/17, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

Після надходження 24.12.2021р. на адресу суду апеляційної інстанції матеріалів справи №922/758/17, ухвалою суду від 10.01.2022р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021р. у справі №922/758/17 залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків.

Враховуючи надходження до суду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» про усунення недоліків апеляційної скарги (на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 10.01.2022р.), ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2022р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021р. у справі №922/758/17 та відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою. Названою ухвалою, разом з іншим, зобов`язано учасників справи у строк до 17.02.2022р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.

Учасники справи своїм правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), не скористались, відзивів на апеляційну скаргу не надали.

У зв`язку із перебуванням на лікарняному судді-члена колегії Медуниці О.Є., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 17.02.2022р., згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Барбашова С.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2022р. призначено розгляд справи №922/758/17 на 16.03.2022р.

У свою чергу, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану. Враховуючи наведене та приписи ст.3 Конституції України (якою унормовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю), а також з урахуванням активних військових дій та їх загрози у м.Харкові, з міркувань безпеки, судове засідання, яке було призначене на 16.03.2022р., не відбулось.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Барбашової С.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду, згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022р. сформовано наступний склад судової колегії: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.07.2022р. призначив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» до розгляду на 01.09.2022р. з повідомленням учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

У судове засідання 01.09.2022р. представники учасників справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Належне повідомлення останніх (учасників справи) про дату, час та місце судового засідання підтверджене матеріалами справи.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточних, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України", "Смірнова проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції" та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників учасників справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації не здійснювався, складено протокол.

У судовому засіданні 01.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Станом на дату визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" банкрутом та введення ліквідаційної процедури діяв Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла на момент винесення постанови судом). 21.10.2019р. введений в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Згідно з ч.4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, грошові вимоги ГУ ДПС у Харківській області (податковий борг) до банкрута на суму 906.540,00грн. (основний платіж 906.540,00грн., штрафні санкції 0грн., пеня 0грн.) виникли в результаті проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016р. по 16.01.2020р., валютного законодавства за період з 01.01.2016р. по 16.01.2020р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 16.01.2020р., відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

У ході проведення вищезазначеної перевірки податковим органом було встановлено, зокрема, наступні порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5". Боржником не було нараховано суму доходів, що підлягає оподаткуванню, у сумі 11.565.400,00грн., що призвело до несплати сум єдиного податку за період з 01.01.2016р. по 16.01.2020р. на загальну суму 906.540,00грн., з якої 250.000,00грн. - сума несплати єдиного податку за договором про надання консультаційних послуг від 20.08.2016р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестор -1", та 656.540,00грн. - сума несплати єдиного внеску за договором грошової позики від 25.08.2016р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестор -1".

За результатами фактичної перевірки контролюючим органом складено акт №238/20-40-05-08-09/37263562 від 30.01.2020р., який був вручений представнику банкрута за довіреністю 30.01.2020р.

На підставі вищезазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми Р №8 від 27.02.2020р., відповідно до якого нараховано суму грошового зобов`язання у розмірі 906.540,00грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення було вручене представнику банкрута за довіреністю 27.02.2020р.

Згідно з ч.14.1.157 ст.14 ПК України податкове повідомлення - рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів оскарження податкового повідомлення-рішення №8 від 27.02.2020р. ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком господарського суду Харківської області про те, що податковий борг по податковому повідомленню-рішенню №8 від 27.02.2020р. є узгодженим.

Спростовуючи висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання заявлених ГУ ДПС у Харківській області грошових вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестор-1 в апеляційній скарзі наголошує на тому, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Аналогічні положення містилися у ч.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинного станом на дату визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" банкрутом (30.03.2017р.).

Згідно з п.1.3 ст.1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

Аналіз вищевказаних положень законодавства дає підстави дійти до висновку, що з моменту визнання боржника у справі про банкрутство банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, порядок погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з такого боржника регулюється КУзПБ. При цьому з моменту визнання боржника банкрутом (ухвалення постанови у справі про банкрутство) у банкрута не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) (котрі нараховані після моменту визнання боржника банкрутом), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Згідно з п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Підпунктом 37.3 ст.37 ПК України унормовано, що підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є, зокрема, скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

Оскільки у розумінні пункту 1.3 ст.1 ПК України вказаний кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені КУзПБ, а також беручи до уваги те, що положеннями ст.59 КУзПБ (яка встановлює наслідки визнання боржника банкрутом внаслідок відкриття ліквідаційної процедури, що є однією із судових процедур у справі про банкрутство) встановлено, що з моменту визнання боржника банкрутом (ухвалення постанови у справі про банкрутство) у банкрута не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), колегія суддів на підставі підпункту 37.3 ст.37 ПК України дійшла до висновку, що приписами ст.59 КУзПБ передбачено підставу для припинення податкового обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після моменту визнання боржника банкрутом.

Відповідно до п.33.1 ст.33 ПК України податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.

Виникнення у боржника, щодо якого введено ліквідаційну процедуру у справі про банкрутство, податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після моменту визнання боржника банкрутом, буде нести за собою порушення права такого боржника, яке визначене законодавством, на звільнення від сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що, у свою чергу, суперечить принципу правової визначеності, який є одним із елементів верховенства права.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що боржник у справі про банкрутство, щодо якого ухвалене рішення про визнання його банкрутом, на підставі положень ст.59 КУзПБ має право на легітимне очікування щодо звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Легітимні очікування безпосередньо випливають із конституційної норми ч.2 ст.19 Конституції України про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Характеристика очікувань як легітимних поєднує в собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом передбачена законом (ч.1 ст.59 КУзПБ), а також зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 12.03.2019р. у справі №910/14827/16, на яку безпосередньо посилається Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестор-1 у розглядуваній апеляційній скарзі.

У свою чергу, податковий обов`язок на суму 906.540,00грн., який покладений в основу вимог ГУ ДПС у Харківській області, усупереч твердженням скаржника, виник у період до визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" банкрутом.

Так, як убачається з акту ГУ ДПС у Харківській області №238/20-40-05-08-09/37263562 від 30.01.2020р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" (замовник) уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» (виконавець) договір про надання консультаційних послуг від 20.08.2016р. Надання послуг за вказаним договором на суму 5.000.000,00грн. підтверджується сторонами в акті виконаних послуг від 05.12.2016р. Згідно виписки по рахунку, перерахування коштів станом на 16.01.2020р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» не здійснювалось. Відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 17.10.2017р. по справі №922/758/17, сторонами в судовому засіданні, зокрема боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5"), підтверджено, що ним не були оплачені отримані від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» послуги.

Відповідно до пп.2 п.292.1 ст.292 ПК України доходом платника єдиного податку для юридичної особи є будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п.292.3 ст.292 ПК України.

При цьому датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання- передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) (п.292.6 ст.292 ПК України).

Водночас, дохід визначається на підставі даних обліку, який ведеться відповідно до ст.296 ПК України (п.292.13 ст.292 ПК України).

У порушення п.п.2 п.292.1, п.292.3 ст.292, п.293.3 ст.293 ПК України Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" не нараховано дохід у декларації єдиного податку за 1 кв. 2017р. (тобто, за період до визнання боржника банкрутом) у сумі 5.000.000,00грн. (5% - 250.000,00грн.).

Крім того, 25.08.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" (позичальник) укладений договір грошової позики, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти на суму 5.000.000,00грн., а позичальник, відповідно, зобов`язався повернути таку саме суму. Згідно з п.2.2 договору позика надається на 30 днів з моменту зарахування коштів на розрахунковий рахунок позичальника та згідно з п.3.1 кошти мають бути повернуті протягом 3 днів після закінчення терміну, визначеного в п.2.2 договору.

Згідно платіжних доручень №50178 від 25.08.2016р., №50180 від 15.09.2016р., №50181 від 15.09.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" були перераховані кошти з призначенням платежу «сплата за Договором грошової позики №б/н від 25.08.2016 без ПДВ» у загальній сумі 3.961.600,00грн.

14.11.2016р. до договору грошової позики від 25.08.2016р. внесені зміни щодо загальної суми позики, яка погоджена сторонами в розмірі 10.000.000,00грн.

Згідно платіжних доручень №50175 від 14.11.2016р., №50176 від 14.11.2016р., №50177 від 14.11.2016р., №50178 від 14.11.2016р., №50176 від 15.11.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестор-1" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія НКМ5" були перераховані кошти в загальній сумі 2.603.800.00грн.

Відповідно до п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Як уже зазначалося вище за текстом постанови, відповідно до п.п.2 п.292.1 ст.292 ПК України доходом платника єдиного податку - юридичної особи є будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п.292.3 ст.292 ПК України.

До складу доходу, визначеного ст.292 ПК України, не включаються суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання (п.п.3 п.292.11 ст.292 ПК України).

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі припинення юридичної особи (крім перетворення) - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення (п.п.2 п.299.10 ст.299 ПК України).

Згідно з ч.8 ст.111 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому ст.112 ЦК України.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів, ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Разом з цим, відповідно до ч.5 ст.112 ЦК України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Враховуючи викладене, сума поворотної фінансової допомоги не включається до складу доходу юридичної особи - платника єдиного податку за умови повернення протягом 12 календарних місяців з дня її отримання.

Якщо суми поворотної фінансової допомоги, що відповідно до норм ст.112 ЦК України вважаються погашеними або не повертаються за домовленістю сторін, то не виконується умова п.п.3 п.292.11 ст.292 ПК України щодо повернення суми поворотної фінансової допомоги.

Безнадійною вважається заборгованість, що відповідає одній із ознак, зазначених у пп.14.1.11 ПК України. Зокрема, заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією (п.«з» пп.14.1.11 ПК України).

Згідно постанови господарського суду Харківської області від 30.03.2017р. по справі №922/758/17 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав.

Враховуючи вищевикладене, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" не включено до складу доходу неповернуту фінансову допомогу в розмірі 6.565.400,00грн., чим порушено п.п.3 п.292.11 ст.292 ПК України.

Отже, ГУ ДПС у Харківській області встановлені порушення п.п.2 п.292.1, п.292.3., п.п.3 п.292.11 ст.292, п.293.3 ст.293 ПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5" не нараховано суму доходу, що підлягає оподаткуванню, в сумі 11.565.400,00грн., що призвело до несплати сум єдиного податку на загальну суму 906.540,00грн.

Отже, доводи апеляційної скарги відхиляються як такі, що спростовані викладеними вище висновками судів та не впливають на правомірність постановленої господарським судом Харківської області ухвали.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали господарського суду Харківської області від 06.07.2021р. у справі №922/758/17 та задоволення вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестор-1 за наведеними в ній мотивами.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестор-1, с.Вільхівка Харківської області, на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021р. у справі №922/758/17 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021р. у справі №922/758/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 01.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.09.2022р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота