ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" серпня 2022 р. Справа № 911/488/21
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" б/н від 22.06.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/488/21
про визнання договору укладеним
суддя Н.Г. Шевчук
секретар судового засідання М.Г. Байдрелова
за участю представників сторін:
від заявника (позивач): Тригуб А.Ю. (посв. № 553 від 21.12.2010, ордер серія КС № 806787 від 12.02.2021);
від відповідача: Маркушев Я.С. (посв. № 6913/10 від 05.09.2018, дов. № 106/2022 від 08.04.2022).
В лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі", в якому з урахуванням останньої редакції заяви про уточнення позовних вимог № 01-0306 від 03.06.2021 просив визнати укладеним 11.01.2021 договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" та ТОВ "Агропереробний Комплекс-Миронівка".
Рішенням Господарського суду Київської області від 17.06.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" задоволено повністю, ухвалено:

- вважати укладеним договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" в редакції публічного договору, який оприлюднено на офіційному веб-сайті оператора системи розподілу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" за посиланням https://www.dtek-krem.com.ua/ua/enter-contraсt#983 на умовах Договору про постачання електричної енергії № 220061028 від 09 грудня 2013 року (з додатками), який був укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та Публічним акціонерним товариством "Київобленерго";

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" судовий збір 2270,00 грн.

25 червня 2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" надійшла заява б/н від 22.06.2021 про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив стягнути з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь ТОВ "Агропереробний Комплекс-Миронівка" 61 550,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.12.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" б/н від 22.06.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/488/21 на підставі частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишено без розгляду.

Проте, постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 ухвалу Господарського суду Київської області від 20.12.2021 у справі № 911/488/21 скасовано, а справу № 911/488/21 направлено до Господарського суду Київської області для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" б/н від 22.06.2021 про ухвалення додаткового рішення.

Супровідним листом № 911/488/21/09.1-04.2/3362/22 від 10.08.2022 матеріали справи № 911/488/21 повернулися до Господарського суду Київської області 11.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2022 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" про ухвалення додаткового рішення до розгляду та призначено судове засідання на 25.08.2022.

До початку судового засідання на електронну адресу суду від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" надійшли додаткові заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких представник відповідача просив відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" у задоволенні заяви про стягнення з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 61 550,00 грн правничої допомоги.

Представник позивача у судовому засіданні 25.08.2022 вимоги по заяві підтримав та просив суд задовольнити судові витрати на правничу допомогу в розмірі 61 550,00 грн, представник відповідача заперечував проти таких вимог.

Розглянувши відповідну заяву та заперечення на неї, дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (2).

За статтею 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як було встановлено апеляційною інстанцією в постанові від 14.06.2022, позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, заявлено вимогу у прохальній частині позову про стягнення судових витрат, тобто подано відповідну заяву про їх стягнення, при цьому докази понесених судових витрат подані позивачем у межах п`ятиденного строку для подання таких доказів (22.06.2021).

Таким чином, позивачем дотримано вимоги частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено копії таких документів: договір про надання правової допомоги від 18.09.2020, укладений між АО "Скляренко, Сидоренко та партнери" та ТОВ "Агропереробний Комплекс-Миронівка", додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 18.09.2020, рахунок-фактура № 21.02-14 від 15.02.2021, платіжне доручення № 118 від 18.02.2021, платіжне доручення № 197 від 09.04.2021, платіжне доручення № 239 від 20.04.2021, платіжне доручення № 278 від 14.05.2021, платіжне доручення № 312 від 28.05.2021, платіжне доручення № 370 від 22.06.2021, акт приймання-передачі виконаних робіт від 22.06.2021 за договором про надання правової допомоги б/н від 18.09.2020.

20 грудня 2021 року позивачем були долучені пояснення з метою детальнішого аналізу наданого акта приймання-передачі виконаних робіт від 22.06.2021 з наведенням витраченого часу та вартості за кожною окремою позицією.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Так, з матеріалів справи вбачається що 18.09.2020 між АО "Скляренко, Сидоренко та партнери" (Об`єднання) та ТОВ "Агропереробний Комплекс-Миронівка" (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого Клієнт доручає, а Об`єднання зобов`язується за винагороду надати Клієнту чи іншим, погодженим сторонами особам правову допомогу, в тому числі щодо захисту Клієнта і вищевказаних осіб, представництва інтересів у правоохоронних та судових органах, а також у справах досудового (позасудового) врегулювання спорів.

Пунктом 1.2 Договору наведено перелік правової допомоги, яка надається за цим Договором.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість правової допомоги визначається сторонами на підставі погодинних ставок працівників Об`єднання відповідно до загальної кількості годин, фактично витрачених на надання правової допомоги згідно цього Договору. Поточні погодинні ставки працівників Об`єднання наведені у Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна сума, що підлягає оплаті за надання правової допомоги, передбаченої цим Договором, зазначається у відповідному рахунку, що виставляється Об`єднанням, з нарахуванням податку на додану вартість відповідно до законодавства.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що за домовленістю сторін вартість правової допомоги в окремих випадках може бути визначена без застосування погодинних ставок, вказаних в п. 3.1 цього Договору.

Правова допомога вважається прийнятою з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі або після закінчення встановленого п. 3.4 Договору строку для повідомлення про наявність зауважень щодо правової допомоги, якщо такі зауваження не були надані, - в залежності від того, яка подія настане раніше (пункт 3.6 Договору).

Цей Договір укладений на невизначений строк, набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (пункт 6.1 Договору).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 18.09.2020 визначено: погодинні ставки працівників Об`єднання партнери 3000 грн/год, адвокат/юрист/радник 2500 грн/год, помічник адвоката/помічник юриста 1500 грн/год; оплачуваний час мінімальний оплачуваний час складає 1/10 години; нарахування податку на суму рахунка, визначену відповідно до умов Договору, нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Згідно акта приймання-передачі виконаних робіт від 22.06.2021 за договором про надання правової допомоги від 18.09.2020 (т. 2, арк. с. 160) разом із таблицею розшифрування витраченого часу (т. 3, арк. с. 87) Адвокатським об`єднанням "Скляренко, Сидоренко та партнери" була надана на користь позивача правнича допомога з представництва інтересів позивача, а саме:

- підготовка позовної заяви про визнання договору укладеним з необхідними додатками, направлення копії позову відповідачу ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі", подання позову до Господарського суду Київської області (витрачено 4,3 год, загальна вартість з ПДВ 15 480,00 грн);

- участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області 18.03.2021 (витрачено 1 год, загальна вартість з ПДВ 3 600,00 грн);

- аналіз відзиву ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на позов, підготовка відповіді на відзив, направлення копії відповіді на відзив відповідачу, направлення відповіді на відзив до Господарського суду Київської області (витрачено 3,1 год, загальна вартість з ПДВ 11 160,00 грн);

- ознайомлення з матеріалами справи № 911/488/21 у суді 12.04.2021 (витрачено 0,6 год, загальна вартість з ПДВ 2 160,00 грн);

- участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області 12.04.2021 (витрачено 0,5 год, загальна вартість з ПДВ 1 800,00 грн);

- підготовка та подання до Господарського суду Київської області заяви про уточнення та збільшення позовних вимог від 19.04.2021 (витрачено 0,5 год, загальна вартість з ПДВ 1 800,00 грн);

- підготовка та подання до Господарського суду Київської області клопотання про доручення доказу від 20.04.2021 (витрачено 0,8 год, загальна вартість з ПДВ 2 880,00 грн);

- участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області 22.04.2021 (витрачено 0,8 год, загальна вартість з ПДВ 2 880,00 грн);

- участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області 29.04.2021 (витрачено 0,8 год, загальна вартість з ПДВ 2 880,00 грн);

- підготовка та подання до Господарського суду Київської області клопотання про доручення доказу від 20.05.2021 (витрачено 0,4 год, загальна вартість з ПДВ 1 440,00 грн);

- участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області 20.05.2021 (витрачено 0,5 год, загальна вартість з ПДВ 1 800,00 грн);

- підготовка та подання до Господарського суду Київської області заяви про уточнення позовних вимог від 03.06.2021 (витрачено 1 год, загальна вартість з ПДВ 3 600,00 грн);

- підготовка та подання до Господарського суду Київської області пояснень від 03.06.2021 щодо судової практики (витрачено 0,7 год, загальна вартість з ПДВ 2 520,00 грн);

- участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області 03.06.2021 (витрачено 0,5 год, загальна вартість з ПДВ 1 800,00 грн);

- участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області 10.06.2021 (витрачено 0,6 год, загальна вартість з ПДВ 2 160,00 грн);

- участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області 17.06.2021 (витрачено 1 год, загальна вартість з ПДВ 3 600,00 грн).

Загальна вартість виконаних робіт та понесених витрат складає 61 550,00 грн. Сторони одна до одної претензій не мають. Ставка (тариф) згідно додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 18.09.2020 (грн/год) до всіх позицій зазначених в акті взята у розмірі 3 000,00 грн/год.

Відповідач в свою чергу заперечував проти стягнення такої суми витрат на правову допомогу, так, в поданих 07.07.2021 запереченнях проти ухвалення додаткового рішення відповідач просив зменшити суму грошової винагороди до 20 000,00 грн, а в поданих 25.08.2022 додаткових запереченнях взагалі просив відмовити в задоволенні такої заяви на суму 61 550,00 грн.

У поданих запереченнях відповідач зазначив, що заявлені витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені, що позивачем не дотримано, оскільки із долученого в якості доказу надання правової допомоги акта приймання-передачі виконаних робіт не вбачається за можливе встановити кількість витраченого часу на виконання вказаних робіт та хто саме (партнер, адвокат, помічник) виконував конкретні роботи. Договором про надання правової допомоги передбачено погодинну оплату наданих послуг, тоді як акт приймання-передачі виконаних робіт від 22.06.2021 містить лише перелік прийнятих робіт та загальну їх вартість. Також відповідач зазначив, що не можна вважати необхідними витрати на направлення копії позову/відповіді на відзив та такими що повинні бути оплачені відповідачем; заяви про уточнення позовних вимог, які подавались двічі позивачем свідчать про затягування розгляду справи з боку позивача; ознайомлення з матеріалами справи свідчить про необґрунтоване збільшення судових витрат, оскільки всі документи та докази відповідач направляв на адресу позивача; кількість засідань могла бути меншою, оскільки позивач заявляв клопотання (про призначення експертизи, про доручення додаткових доказів), які потім просив залишити без розгляду; спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку визнанням договорів укладеними, матеріали справи не містять великої кількості документів, а тому даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності. У зв`язку з викладеним відповідач просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Частинами третьою-шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Виходячи з аналізу вказаних статей для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціну позову, керуватися принципами розумності та справедливості.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розрізі поданої заяви суд доходить висновку про не доведеність позивачем доцільності та розумності таких витрат у розмірі 61 550,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи представництво інтересів позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" у Господарському суді Київської області здійснював адвокат Тригуб Андрій Юрійович на підставі ордеру серії КС № 806787 від 12.02.2021.

Згідно визначеної у Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги ставки погодинної роботи адвоката/юриста/радника, остання становить 2500 грн/год, тоді як згідно таблиці розшифрування часу та вартості витрачених адвокатом згідно акту виконаних робіт за кожною позицією правової допомоги, ставка вказана в розмірі 3 000,00 грн/год. Разом з тим, матеріали справи не містять докази, які б вказували, що адвокат Тригуб А.Ю. є партнером Адвокатського об`єднання "Скляренко, Сидоренко та партнери". А тому застосування ставки погодинної роботи адвоката у розмірі 3000,00 грн, тоді як положеннями Додатку № 1 до Договору передбачено ставку в розмірі 2500,00 грн є неправомірними діями, що призводять до завищення суми судових витрат.

Суд вважає, що вартість послуг із підготовки та подання до суду заяв про уточнення позовних вимог безпідставно заявлені позивачем в цьому спорі, оскільки, подання таких заяв були зумовлені невизначеною поведінкою позивача при зверненні до суду з позовом. Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, основним елементом якого є предметом позову (певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача). Предмет позову визначає особа яка звертається до суду з позовною заявою, тобто позивач, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд також зауважує, що вартість таких послуг як підготовка та подання до суду клопотань про долучення доказів та пояснень стосовно судової практики не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, оскільки фактично зміст вказаних документів зводиться до цитування норм Господарського процесуального кодексу України, а складення таких заяв не потребує значних витрат часу адвоката, з урахуванням змісту даних заяв.

Вимоги позивача про компенсацію 20 520,00 грн за участь адвоката у восьми судових засіданнях під час розгляду справи № 911/488/21, суд вважає неспівмірними, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва. Окрім того, відкладення судових засідань були зумовлені поданими позивачем заявами про уточнення позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що зазначений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката на рівні 61 550,00 грн є завищеним та неспівмірним із об`ємом та кількістю наданих адвокатом послуг, що в свою чергу не може бути підставою для надмірного збагачення.

Враховуючи вищевикладене та наявність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та доводів в їх обґрунтування, суд вважає за необхідне зменшити заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу до 30 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" б/н від 22.06.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/488/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 2-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробний Комплекс-Миронівка" (08801, Київська область, Миронівський район, місто Миронівка, вулиця Чкалова, будинок 124, ) 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині у заяві відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 01.09.2022