ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" серпня 2022 р. Справа№ 873/26/22

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Шаптала Є.Ю.

при секретарі судового засідання: Токаревій А.Г.

за участі представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 30.08.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер»

до Фермерського господарства «Бровкіна Ірина Миколаївна»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» до Фермерського господарства «Бровкіна Ірина Миколаївна» про стягнення заборгованості, позов задоволено.

Стягнуто з Фермерського господарства «Бровкіна Ірина Миколаївна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» суму заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за п.9.2 договору поставки товару №74/21/ЦО від 23 березня 2021 року, п.9.2 договором поставки товару №127/20/ЦО від 18 травня 2020 року у загальній сумі 884 525,27 грн.

Стягнуто з Фермерського господарства «Бровкіна Ірина Миколаївна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» третейський збір у сумі 9246,00 грн.

16.05.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» надійшла заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2022 вищевказану заяву передано на розгляд судді Шапталі Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22 та призначено до розгляду на 19.07.2022.

23.05.2022 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» надійшла заява про виконання ухвали суду.

21.06.2022 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» надійшла письмова інформація на виконання ухвали суду від 23.05.2022.

15.07.2022 до канцелярії суду від Фермерського господарства «Бровкіна Ірина Миколаївна» надійшла заява про зупинення видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

В судове засідання 19.07.2022 в режимі відеоконференції з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер». Представник Фермерського господарства «Бровкіна Ірина Миколаївна» не з`явився.

Судове засідання в режимі відеоконференції 19.07.2022 не відбулось з технічних причин. Окрім того, Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків не направив на адресу Північного апеляційного господарського суду матеріали третейської справи №2/22 відповідно до ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 відкладено в режимі відеоконфернеції розгляд справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22 на 30.08.2022.

20.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали третейської справи № 2/22.

30.08.2022 в судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник заявника, надав свої пояснення щодо поданої заяви, яку просив суд задовольнити, щодо задоволенні заяви про зупинення провадження заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду заяви. Відтак, оскільки подальше відкладення може призвести до затягування розгляду заяви, ухвала приймається за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Щодо заяви Фермерського господарства «Бровкіна Ірина Миколаївна» про зупинення видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суд зазначає наступне.

У поданій заяві відповідач просить зупинити провадження по заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22 до набрання законної сили рішення Господарського суду Сумської області у справі №920/419/22.

Як вказує заявник, Фермерське господарство «Бровкіна Ірина Миколаївна» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про визнання недійсними пунктів договорів, а саме - позивач просить суд визнати недійсними пункти 8.2, 8.4, 8.6, 9.2 Договору поставки товару № 74/21/ЦО від 23.03.2021, укладеного між ТОВ «Агрохім-Партнер» та ФГ «Бровкіна Ірина Миколаївна»; визнати недійсним пункти 8.2, 8.4, 8.6, 9.2 Договору поставки товару № 127/20/ЦО від 18.05.2020, укладеного між ТОВ «Агрохім-партнер» та ФГ «Бровкіна Ірина Миколаївна» (справа № 920/419/22).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 04.07.2022 відкрито провадження у справі № 920/419/22.

Відповідач, посилаючись на приписи п.5 ч. 1 ст. 227 та п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, наголошує, що предмет позову у вказаній справі безпосередньо впливає на видачу наказу в даній справі за поданою позивачем заявою, оскільки у справі №920/419/22 визнаються недійсними пункти договорів про встановлення третейського застереження.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Під неможливістю розгляду зазначеної справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта та шоста статті 75 ГПК України).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19).

Крім того слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).

Суд вважає, що наведена Фермерським господарством «Бровкіна Ірина Миколаївна» обставина не є безумовною підставою для зупинення провадження у цій справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 354 ГПК України якщо до господарського суду надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а в його провадженні чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування цього рішення третейського суду, господарський суд на підставі статті 227 цього Кодексу зупиняє провадження по заяві про видачу наказу до набрання законної сили ухвалою суду, якою задоволено або відмовлено в задоволенні заяви про скасування оскарженого рішення третейського суду.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (пункт 5 частини першої статті 227 ГПК України).

Частиною п`ятою статті 354 ГПК України передбачено, що до постановлення ухвали по суті поданої заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду будь-яка сторона третейського розгляду в установлені законом порядку та строки має право звернутися до суду із заявою про скасування цього ж рішення та просити розглянути його спільно із заявою про надання дозволу на виконання цього рішення в одному провадженні.

Отже приписи частини четвертої статті 354 ГПК України пов`язують зупинення судом провадження у справі за заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду саме з обставиною надходження такої заяви після відкриття судом провадження за заявою про скасування відповідного рішення третейського суду.

У інших випадках для забезпечення повноти судового розгляду та гарантій захисту осіб, які ініціюють скасування рішення третейського суду після відкриття судом провадження у справі за заявою про видачу наказу на примусове виконання такого рішення, можуть застосовуватись положення частини п`ятої статті 354 ГПК України, згідно з якими до постановлення ухвали по суті поданої заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду будь-яка сторона третейського розгляду в установлені законом порядку та строки має право звернутися до суду із заявою про скасування цього ж рішення та просити розглянути його спільно із заявою про надання дозволу на виконання цього рішення в одному провадженні (див. висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 25.02.2021 у справі № 873/33/20).

Так, 16.05.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22 (направлена поштою 12.05.2022). Водночас, як свідчать відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Сумської області від 04.07.2022 було відкрито провадження у справі № 920/419/22.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Статтею 6 Конвенції закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain"), "Смірнова проти України").

Суд наголошує, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 920/419/22, апеляційний господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду у справі № 873/26/22 заяви позивача про видачу наказу на виконання рішення третейського суду.

Натомість необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.07.2021 у справі № 875/3300/20).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Фермерського господарства «Бровкіна Ірина Миколаївна» про зупинення видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22, суд встановив наступне.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 352 ГПК України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Частиною 1 статті 354 ГПК України також встановлено, що заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Стаття 353 ГПК України встановлює вимоги до форми і змісту заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Згідно з ч.3 ст.354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст.355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст.56 Закону України «Про третейські суди» та ст.355 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.05.2022 у справі № 2/22 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачем вказане рішення добровільно не виконано, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.05.2022 у справі № 2/22.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У зв`язку із задоволенням заяви, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22 - задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 травня 2022 у справі №2/22 видати наказ наступного змісту:

1. «Стягнути з Фермерського господарства «БРОВКІНА ІРИНА МИКОЛАЇВНА» (ІПН 42861945, 41553, Сумська область, Конотопський район, с.Манухівка, вул. Центральна, буд. 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (, зареєстроване: 42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, провул. Промисловий, 4) суму заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за п.9.2 Договору поставки товару №74/21/ЦО від 23.03.2021 року, п.9.2. Договору поставки товару №127/20/ЦО від 18.05.2020 року у загальній сумі 884 525 (вісімсот вісімдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять) гривень 27 копійок.

2. «Стягнути з Фермерського господарства «БРОВКІНА ІРИНА МИКОЛАЇВНА» (ІПН 42861945, 41553, Сумська область, Конотопський район, с.Манухівка, вул. Центральна, буд. 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (, зареєстроване: 42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, провул. Промисловий, 4) третейський збір у сумі 9 246,00 (дев`ять тисяч двісті сорок шість) гривень.

3. «Стягнути з Фермерського господарства «БРОВКІНА ІРИНА МИКОЛАЇВНА» (ІПН 42861945, 41553, Сумська область, Конотопський район, с.Манухівка, вул. Центральна, буд. 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (, зареєстроване: 42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, провул. Промисловий, 4) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 1 240 (одну тисячу двісті сорок) гривень 50 копійок.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі частини 3 статті 356 та частини 2 статті 253 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 256 Господарського процесуального кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.09.2022.

Суддя Є.Ю. Шаптала