РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.09.2022Справа № 910/926/22

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ ГАРАНТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД"

про стягнення заборгованості у розмірі 241 600,00 грн,

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ ГАРАНТ" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення заборгованості у розмірі 241 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від виконання договірних обов`язків за договором про надання послуг № 01/02 від 01.02.2021.

Подана позовна заява відповідає вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2022 вищенаведену позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/926/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі від 25.01.2022 була скерована судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02002, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА СВЕРСТЮКА, будинок 17, проте конверт був повернутий на адресу суду із зазначенням причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою.

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надіслав ухвалу про відкриття провадження у справи за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

При цьому, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 між ТОВ «КОМПАНІЯ «ІМПОРТ ГАРАНТ», як виконавцем, та ТОВ «СІНЕРГІЯ ТРЕЙД», як замовником, було укладено договір про надання послуг № 01/02 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з вивчення кон`юнктури ринку електроенергії, пошуку інформації, пошуку та залученню потенційних покупців, консультаційної допомоги, супроводу процедури укладання Замовником із Клієнтами договорів купівлі-продажу та договорів постачання електроенергії, а Замовник зобов`язується сплачувати Виконавцю винагороду передбачену Договором за надані Послуги та забезпечувати його необхідними інформаційними матеріалами, ознайомлювати з вимогами Замовника, що стосуються умов та порядку реалізації останнім електроенергії.

Згідно з пунктом 3.1.1. договору виконавець зобов`язується здійснювати пошук клієнтів та сприяти укладанню замовником із клієнтами договорів купівлі- продажу/постачання електроенергії.

На виконання зобов`язання передбаченого пунктом 3.1.1. договору виконавець у лютому 2021 року надав Підприємству послуги із пошуку та залучення для останнього клієнтів на купівлю обсягів електричної енергії.

Відповідно пункту 5.3. договору факт надання послуг фіксується сторонами в Акті наданих послуг за звітний місяць з урахуванням додатку до акту, в якому зазначається вартість проданої йому електричної енергії в розрізі кожного Клієнта.

Відповідно до укладеного між сторонами Додатку до Акту надання послуг № 1 від 26.02.2021, в лютому 2021 року позивач залучив для відповідача клієнтів які придбали у відповідача електричну енергію на суму 4 832 000 грн.

Згідно з пунктом 5.4 договору розмір винагороди визначається сторонами у додатковій угоді до договору за кожен звітній місяць в розрізі вартості послуг за кожен укладений замовником договір, визначений пунктом 5.2 цього договору з клієнтом та виплачується виконавцю протягом п`яти банківських днів з дати підписання обома сторонами Акту наданих послуг за звітний місяць.

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди до Договору сума винагороди Виконавця за надані за договором послуги (пошуку та залученню покупців (Клієнтів) за лютий 2021 року становить 5% від загальної суми проданої електроенергії згідно з переліком залучених покупців (Клієнтів), що у грошовому еквіваленті складає 241 600,00 грн з ПДВ. Крім того, сума винагороди Виконавця (Позивача) за надані послуги Замовнику (Відповідачу) в лютому 2021 року узгоджена сторонами в Акті надання послуг № 1 від 26.02.2021.

Згідно з пунктом 4 Додаткової угоди до Договору винагорода позивачу підлягає виплаті шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства протягом п`яти банківських днів після підписання обома сторонами Акту наданих послуг за договором за лютий 2021 року.

У порушенням умов укладеного договору відповідач не здійснив оплату позивачу коштів за надані в лютому 2021 року послуги в сумі 241 600,00 грн.

11.03.2021 відповідачу вручена вимога позивача про оплату заборгованості вих. № 10/03 від 10.03.2021.

12.03.2021 Підприємство надало позивачу відповідь на вимогу про оплату заборгованості, в якій відповідач визнає наявність боргу перед позивачем та просив відстрочити сплату боргу на один місяць - до 12.04.2021, проте заборгованість сплачена не була, що зумовило звернення із даним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1 та 2 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вказано судом вище, сторонами в умовах укладеного правочину погоджено оплату наданих послуг протягом 5 банківських днів з дати підписання обома сторонами Акту наданих послуг за звітний місяць, тобто до 05.03.2021 є останнім днем строку виконання зобов`язання з оплати з боку відповідача, чого останнім здійснено було.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Із наявних у матеріалах справи документів вбачається, що між сторонами існували договірні відносини щодо надання послуг з пошуку клієнтів. Факт належного надання послуг з боку позивача та прийняття таких послуг з боку відповідача підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту від 26.02.2021.

Приписами частини 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача в розмірі 241 600,00 грн підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про повне погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

З урахуванням положень статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 86, 123-126, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ ГАРАНТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" про стягнення заборгованості у розмірі 241 600,00 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" (02002, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА СВЕРСТЮКА, будинок 17; ідентифікаційний код 42616768) на користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ ГАРАНТ" (18007, Черкаська обл., місто Черкаси, ВУЛИЦЯ ОСТАФІЯ ДАШКЕВИЧА, будинок 20; ідентифікаційний код 41326518) 241 600,00 грн (двісті сорок одну тисячу шістсот гривень 00 копійок) боргу та 3 624,00 грн (три тисячі шістсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ