ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022м. ДніпроСправа № 904/1725/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу та порожніх вагонів у розмірі

31 281, 86 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штрафу за прострочення доставки вантажу та порожніх вагонів у розмірі 31 281, 86 грн.

Ухвалою суду від 04.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

27.07.2022 відповідач надав відзив на позовну заяву.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

05.09.2022 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за період з лютого по квітень 2022 відповідачем здійснено перевезення 56 порожніх вагонів, а також здійснювалась поставка вантажу у 8 залізничних вагонах до станцій призначення Горяїново та Старовірівка Придніпровської залізниці одержувач - Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод". Вказані перевезення оформлені залізничними накладними №№ 47813365, 45226040, 45226016, 45226495, 45226024, 45226503, 41547597, 41547530, 41547514, 34382366, 41547506, 41547464, 41547498, 41547522, 41547589, 41547480, 41671405, 43224831, 42152298, 45003233, 43261999, 45943545, 45943552, 45943594, 45867553, 42504118, 42504126, 42499574, 43401124, 43271865, 43401132, 43401140, 43401157, 43262062, 43262021, 43261932, 43262435, 43401181, 43401173, 46059176, 46059168, 46151973, 42609107, 34651786, 43271873, 46215042, 46203311, 46451415, 46445896, 46541660, 46685178, 46613774, 46613790, 46739124, 46739280, 53502720, 53502738, 46203212, 53552469, 53550612. Вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у період з лютого по квітень 2022 складає 7 801,50 грн., а також штрафу за прострочення доставки порожніх вагонів скаладає 23 480,36 грн., а разом 31 281,86 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву, мотивований тим, що статтею 116 Статуту залізниць визначено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно з п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002 № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, складається акт загальної форми, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Відповідач зазначає, що позивачем не враховані акти на затримку вагонів на шляху прямування, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки на суму 552,00 грн., а тому нарахований штраф за накладною № 34382366 від 08.02.2022, прибуття 18.02.2022 Позивачем заявлено 1 104,00 грн., з яких неправомірно заявлено 552,00 грн.

Крім того, на його думку, позивачем неправильно визначено термін доставки, як наслідок неправильно визначено штраф на суму 188,43 грн за накладною № 45003233 від 01.02.2022, Позивачем заявлено 146,88 грн., з яких неправомірно заявлено 73,44 грн. За накладною № 45226040 від 08.02.2022 Позивачем заявлено 229,98 грн., з яких неправомірно заявлено 114,99 грн.

Також відповідач зазначає, що позивачем не враховані акти на затримку вагонів на шляху прямування, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки на суму 1 321,60 грн.

За накладною № 43224831 від 18.02.2022 позивачем неправомірно заявлено 165,20 грн., а також 165,20 грн по накладній 43401124, 165,20 грн по накладній 43401132, 165,20 грн по накладній 43401140, 165,20 грн по накладній 43401157, 165,20 грн по накладній 43401173, 165,20 грн по накладній 43401181.

За накладною № 42609107 від 21.03.2022, позивачем неправомірно заявлено 165,20 грн по накладній 42609107.

Позивачем також неправильно визначено термін доставки, як наслідок заявлено 600,72 грн., з яких неправомірно заявлено 200,24 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що факт військової агресії Російської Федерації, що стало підставою для введення воєнного стану з 05-30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, підтверджується сертифікатом Торгово-Промислової Палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Перевезення вантажу, яке відбулося в період з 18.02.2022 по 29.04.2022, наявність сертифікату ТПП є підставою для звільнення AT «Укрзалізниця» від сплати штрафної санкції на суму 23 005,90 грн.

Також відповідач просить зменшити штраф до 1 грн., у разі задоволення позовних вимог.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність або відсутність факту порушення термінів доставки вантажу та за прострочення доставки порожніх вагонів, вартість спірних перевезень, правомірність здійснення розрахунку заявленого до стягнення штрафу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з лютого 2022 по квітень 2022 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменованих в алфавіті зі станцій: Самарівка, Нікополь, Черкаси, Жмеринка, Крюков-на-Дніпрі, Знам`янка, Жовті Води ІІ, Сула, П`ятихатки, Ізмаїл, Чорноморська, Індустріальна, Ароматна, Кам`янське, Білозір`я, Гнивань, Грекувата, Кривий Ріг-Головний, Правда, Гродівка, Нижньодніпровсь-Вузол, Росія до станції призначення Горяїново, Старовірівка Придніпровської залізниці, одержувач Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод"

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№ 47813365, 45226040, 45226016, 45226495, 45226024, 45226503, 41547597, 41547530, 41547514, 34382366, 41547506, 41547464, 41547498, 41547522, 41547589, 41547480, 41671405, 43224831, 42152298, 45003233, 43261999, 45943545, 45943552, 45943594, 45867553, 42504118, 42504126, 42499574, 43401124, 43271865, 43401132, 43401140, 43401157, 43262062, 43262021, 43261932, 43262435, 43401181, 43401173, 46059176, 46059168, 46151973, 42609107, 34651786, 43271873, 46215042, 46203311, 46451415, 46445896, 46541660, 46685178, 46613774, 46613790, 46739124, 46739280, 53502720, 53502738, 46203212, 53552469, 53550612, а саме вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Позивач посилається на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України, у зв`язку з чим нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 31 281,86 грн., з чим не погоджується відповідач, що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч.і ст. 916 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі -Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом-Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно статті 22 Статуту залізниць України, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно статті 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Згідно пункту 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.10. Правил).

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Згідно статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документ на вантаж, що прибув.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості, Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (пункт 8 Правил).

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних №№ 47813365, 45226040, 45226016, 45226495, 45226024, 45226503, 41547597, 41547530, 41547514, 34382366, 41547506, 41547464, 41547498, 41547522, 41547589, 41547480, 41671405, 43224831, 42152298, 45003233, 43261999, 45943545, 45943552, 45943594, 45867553, 42504118, 42504126, 42499574, 43401124, 43271865, 43401132, 43401140, 43401157, 43262062, 43262021, 43261932, 43262435, 43401181, 43401173, 46059176, 46059168, 46151973, 42609107, 34651786, 43271873, 46215042, 46203311, 46451415, 46445896, 46541660, 46685178, 46613774, 46613790, 46739124, 46739280, 53502720, 53502738, 46203212, 53552469, 53550612., вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Відповідач заперечує щодо нарахування штрафу у сумі 2 262,27 грн. за несвоєчасну доставку порожніх вагонів за залізничними накладними № 34382366 від 08.02.2022, № 45003233 від 01.02.2022, № 45226040 від 08.02.2022, № 43224831 від 18.02.2022, № 43401124, 43401132, 43401140, 43401157, 43401173, 43401181 від 16.03.2022 , № 42609107 від 21.03.2022, № 42152298 від 19.02.2022 та вказує на те, що позивачем невірно розраховано суму штрафу, а саме:

Накладна № 34382366 від 08.02.2022, прибуття 18.02.2022. На шляху прямування вагони затримано на 2 доби по станції Знам`янка у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні, яка трапилась не з вини залізниці, що підтверджується актом загальної форми ТУ-23 від 15.02.2022 № 4753 та відміткою у графі 49 накладної. Норма доставки: 7 діб (4 доби на відстань 739 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 2 доби (на збільшення терміну згідно з п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів не з вини залізниці). Факт: 9 діб. Прострочення - 2 доби, штраф 10% - 5 520,00 грн*10%=552,00 грн. Позивачем неправомірно заявлено 552,00 грн по накладній № 34382366.

Накладна № 45003233 від 01.02.2022, прибуття 06.02.2022. Норма доставки: 2 діб (1 доби на відстань 133 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям). Факт: 4 діб. Прострочення - 2 доби, штраф 10% , у даному випадку

734,40 грн* 10%= 73,44 грн. Неправомірно заявлено 73,44 грн.

Накладна № 45226040 від 08.02.2022, прибуття 14.02.2022. Норма доставки: 3 діб (2 доби на відстань 205 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям).Факт: 5 діб. Прострочення - 2 доби, штраф 10% - 1 149,90 грн*10%= 114,99 грн. Неправомірно заявлено 114,99 грн.

Накладна № 43224831 від 18.02.2022, прибуття 26.02.2022. На шляху прямування вагони затримано на 3 доби по станції Знам`янка у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні, яка трапилась не з вини залізниці, що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 від 24.02.2022 № 5532 та відміткою у графі 49 накладної. Норма доставки: 6 діб (2 доби на відстань 325 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 3 доби (на збільшення терміну згідно з п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів не з вини залізниці). Факт: 7 діб. Прострочення - 1 доби, штраф не сплачується.

Накладні № 43401124, 43401132, 43401140, 43401157, 43401173, 43401181 від 16.03.2022, прибуття 24.03.2022. На шляху прямування вагони затримано на 3 доби по станції Знам`янка у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні, яка трапилась не з вини залізниці, що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 від 22.03.2022 № 6737 та відміткою у графі 49 накладної. Норма доставки: 6 діб (2 доби на відстань 325 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 3 доби (на збільшення терміну згідно з п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів не з вини залізниці). Факт: 7 діб. Прострочення - 1 доби, штраф не сплачується.

Накладна № 42609107 від 21.03.2022, прибуття 28.03.2022. На шляху прямування вагони затримано на 2 доби по станції Знам`янка у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні, яка трапилась не з вини залізниці, що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 від 25.03.2022 № 6904 та відміткою у графі 49 накладної. Норма доставки: 5 діб (2 доби на відстань 328 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 2 доби (на збільшення терміну згідно з п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів не з вини залізниці). Факт: 6 діб. Прострочення - 1 доби, штраф не сплачується.

Накладна № 42152298 від 19.02.2022, прибуття 26.02.2022. Норма доставки: 3 доби. (2 доби на відстань 224 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям). Факт: 6 діб. Прострочення - 3 доби, штраф 20% -2 002,4 грн*20%= 400,48 грн. Неправомірно заявлено 200,24 грн.

За результатами здійсненої судом перевірки наданого позивачем розрахунку та контррозрахунку відповідача за вказаними накладними, суд погоджується, із запереченнями відповідача та приймає його контррозрахунок.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість здійснення нарахування штрафу на суму 29 019,59 грн. В решті нарахувань по вказаних накладних слід відмовити, оскільки позивачем безпідставно здійснено розрахунок штрафу у сумі 2 301,62 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що факт військової агресії Російської Федерації, що стало підставою для введення воєнного стану з 05-30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, підтверджується сертифікатом Торгово-Промислової Палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Перевезення вантажу, яке відбулося в період з 18.02.2022 по 29.04.2022, наявність сертифікату ТПП є підставою для звільнення AT «Укрзалізниця» від сплати штрафної санкції на суму 23 005,90 грн. за накладними: №№ 43224831, 42152298, 43261999, 45943545, 45943552, 45943594, 45867553, 42504118, 42504126, 42499574, 43401124, 43271865, 43401132, 43401140, 43401157, 43262062, 43262021, 43261932, 43262435, 43401181, 43401173, 46059176, 46059168, 46151973, 42609107, 34651786, 43271873, 46215042, 46203311, 46451415, 46445896, 46541660, 46685178, 46613774, 46613790, 46739124, 46739280, 53502720, 53502738, 46203212, 53552469, 53550612.,

Щодо звільнення Відповідача від відповідальності за період з 24.02.2022 суд зазначає наступне.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Слід зазначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати коштів від своїх контрагентів. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Як зазначає сам відповідач, відповідно до п. 6.1. Договору про надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеним між AT «Укрзалізниця» і ПрАТ «Дніпровський металургійний завод», Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором у випадку виникнення після укладення Договору обставин непереборної сили, якими є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, воєнний стан, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, кібератак, тощо.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини (п. 6.3 Договору).

Так, листом від 28.02.2022 Торгово-Промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, однак, відповідач не надав суду доказів звернення до позивача про настання форс-мажорних обставин.

В даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, наведених положень чинного законодавства, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф за несвоєчасну доставку вантажу та порожніх вагонів у розмірі 29 019,59 грн.

В частині стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та порожніх вагонів у розмірі 2 262,27 грн. слід відмовити.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу суд зазначає таке.

Так, відповідач обґрунтовує своє клопотання тим, що збитки внаслідок прострочення доставки вантажу позивачу спричинені не були, негативні наслідки відсутні.

Починаючи з 24.02.2022 Російська Федерація систематично здійснює ракетні обстріли всієї території України, в тому числі, залізничної інфраструктури, майже кожен день, завдаючи руйнування та знищуючи об`єкти інфраструктури, у тому числі, AT «Укрзалізниця», з 24.02.2022 зруйновано та пошкоджено становить 1883 од. Відповідач власними силами, засобами та коштами здійснює відновлення інфраструктури з метою підтримки обороноздатності нашої держави.

З перших днів повномасштабного вторгнення AT «Укрзалізниця» здійснює перевезення гуманітарних вантажів, військової техніки та озброєння, забезпечуючи вагомий внесок у спільну перемогу над ворогом.

AT «Українська залізниця» внесено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений Постановою КМУ від 04.03.2015 №83.

Оскільки на даний час відсутнє повітряне сполучення, автомобільні перевезення є обмеженими, залізниця стала головним, а в деяких регіонах чи не єдиним перевізником.

Окрім цього, AT «Укрзалізниця», має стратегічне значення для економіки держави, забезпечує економічну незалежність країни, її державність.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 № 891 залізничний транспорт здійснює військові залізничні перевезення.

До повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України основним джерелом доходу Відповідача було комерційне перевезення вантажів, однак після початку військових дій комерційні перевезення значно скоротились, а в деяких регіонах повністю припинились.

Позивач проти зменшення штрафних санкцій заперечував, зазначаючи, що відповідачем не обґрунтовано поважність причин порушення свого зобов`язання з своєчасної доставки вантажів, не надано належних доказів, які б підтверджували обставини складного фінансового становища станом на час розгляду справи, доводили ускладнення або неможливість виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

Разом з тим, відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України не може бути підставою для зменшення штрафу. Слід зазначити, що штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки, чи ні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18, постановах Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі № 904/3988/18 та від 29.05.2019 у справі № 904/5943/18.

До того ж, суд бере до уваги, що перевезення вантажів є основним видом діяльності відповідача, а розмір штрафу встановлений нормативно (п.116 Статуту залізниць України). Тому відповідач має належно виконувати договірні зобов`язання.

Таким чином, суд доходить висновку, що у даній справі відсутні істотні обставини та не надані відповідачем належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафу.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу та порожніх вагонів у розмірі 31 281, 86 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3, ідентифікаційний код 05393056) штраф за несвоєчасну доставку порожніх приватних вагонів та вантажу у розмірі 29 019,59 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 301,62 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 05.09.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко