ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" липня 2022 р. Справа № 911/21/22
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Харченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське про розподіл судових витрат
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське
до Приватного акціонерного товариства Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів
про стягнення 433 238,20 гривень
за участю представника відповідача: Лавренюк Л.П. (довіреність б/н від 25.07.2019)
У загальному позовному провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа №911/21/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське до Приватного акціонерного товариства Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів про стягнення 433 238, 20 гривень.
Рішенням Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі №911/21/22 позовні вимоги задоволено, ухвалено стягнути з Приватного акціонерного товариства Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів (ідентифікаційний код 00951770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське (ідентифікаційний код 39282435) 433 238,20 грн заборгованості та 6 498, 57 грн судового збору.

04.07.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.07.2022 у справі №911/21/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське про про розподіл судових витрат прийнято та призначено до розгляду на 18.07.2022.

18.07.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного акціонерного товариства Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів надійшли заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Воночас 18.07.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське надійшла заява про розгляд заяви про розподіл судових витрат без участі представника позивача.

Розглянувши у судовому засіданні 18.07.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення такої заяви з огляду на таке.

Приписами ст. ст. 123, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю Світильнянське у позовній заяві вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, складає 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Також у позовній заяві зазначено, що докази понесених позивачем витрат будуть надані в строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України, а у судовому засіданні 28.06.2022 представник позивача перед початком судових дебатів повідомив про подання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Надалі, у пердабчений приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, на підтвердження понесених судових витрат у сумі 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, із відповідно поданою заявою Товариством з обмеженою відповідальністю Світильнянське надано копії, зокрема, таких документів:

- договору про надання правової допомоги №23/08-19 від 23.08.2019, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Унілекс» та Товариством з обмеженою відповідальністю Світильнянське та додатку до вказаного договору;

- підписаного АО «Унілекс» та ТОВ Світильнянське акта приймання-передачі послуг від 29.06.2022 на суму 40 000,00 грн;

- рахунка на оплату №59 від 29.06.2022 на суму 40 000,00 грн;

- детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (АО «Унілекс») по справі №911/21/22.

Згідно поданих до суду заперечень відповідач зазначив, що заявлені позивачем витрати на послуги адвоката підлягають зменшенню, оскільки визначений додатком до договору про надання правової допомоги №23/08-19 від 23.08.2019 розмір винагороди адвоката складає 40 000,00 грн без виокремлення вартості кожної із складової найменувань правової допомоги, як і не містить вартості конкретно наданої послуги акт приймання-передачі послуг від 29.06.2022.

Водночас, за доводами відповідача, рахунок на оплату №59 від 29.06.2022 містить кількісні показник по послугах, що значно відрізняє сам рахунок від акту по змісту, відтак не зрозуміло, з яких сум конкретно наданої послуги виходив позивач при виззначенні вартості послуг, а за найменуваннями послуг в рахунку 5, вартість кожної може складати 5000,00 грн, тоді як за кількістю послуг 8, вартість кожної може складати 8000,00 грн.

З огляду на вказане відповідач зазначив, що надані в додатках до заяви документи не дають змогу ідентифікувати вартість кожної окремої послуги та визначити її вартість і, як наслідок, унеможливлюють співмірити вартість послуг адвоката щодо наданих послуг, зокрема, на переконання відповідача, неможливо визначити: які саме документи було підготовлено адвокатом та їх кількість; який час затрачено адвокатом на виконання робіт (надання послуг).

В розрізі зазначеного вище відповідач зауважив на тому, що вартість послуг з копіювання та надіслання позовної заяви не може перевищувати 5 000,00 грн, а тим паче 8 000,00 грн, а вартісь таких послуг прирівняно до вартості робіт з підготовки процесуальних документів, які по своїй суті не є тотожними.

Також, на переконання відповідача, не є тотожними аналіз судової практики та участь у судових засіданнях, а відповідний формат визначення вартості адвокатських послуг не дозволяє визначити розумність їх визначення, що свідчить про необгрунтованість такої вартості в цілому.

Отже відповідач зазначив, що заявлена сума витрат на правову допомогу є неспівмірною складності справи та є значно перевищеною, з огляду на що заявлені позивачем витрати підлягають зменшенню до 5 000,00 грн.

Приписами ч.ч. 2-5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поряд з тим відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

В розрізі наведеного вище суд вважає за необхідне вказати, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Водночас, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, які застосовуються за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічний за змістом правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/17343/20 та постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у cправі №911/2652/17 (911/3581/20)

Так, згідно пунктів 5.2., 5.3. договору про надання правової допомоги №23/08-19 від 23.08.2019, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Унілекс» та Товариством з обмеженою відповідальністю Світильнянське, погоджено, що:

- розмір гонорару визначається сторонами в відповідному додатку до договору;

- клієнт сплачує об`єднанню гонорар, розмір якого встановлюється за домовленістю сторін у відповідному додатку до договору, та компенсує додаткові витрати шляхом перерахування грошових коштів протягом 3 (трьох) банківських днів після надання рахунку на оплату і акту приймання-передачі наданих послуг на поточний рахунок об`єднання.

Додактом до вказаного вище договору визначено як обсяг правової допомоги, яка складається з: аналізу документів для написання позовної заяви; написання позовної заяви; підготовки та копіювання додатків до позовної заяви і направлення копії позовної заяви з додатками сторонам по справі; підготовки відповіді на відзив, заяв, клопотань та інших необхідних документів по справі; участі у судових засіданнях, так і розмір винагороди у сумі 40 000,00 грн за всіх вказані роботи та послуги загалом.

Зі змісту наданої позивачем копійї акта приймання-передачі послуг від 29.06.2022 на суму 40 000,00 грн слідує, що погоджені у такому документів роботи та послуги адвоката і розмір винагороди (гонорару) відповідають як визначеному у додатку до договору переліку послуг та розміру гонорара, так і реально наданій позивачу під час розгляду даної справи правовій допомозі.

Судом відхиляються усі викладені відповідачем заперечення щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу, у тому числі щодо невідповідності акта приймання-передачі послуг від 29.06.2022 рахунку на оплату №59 від 29.06.2022, оскільки:

- адвокатський гонорар може існувати у двох формах: фіксований розмір та погодинна оплата, а зазначені форми відрізняються порядком їх обчислення, зокрема, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19 та у постанові Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №918/753/21;

- розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, який визначається у розумних межах, виходячи із власних міркувань, тоді як погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю;

- позивачем та адвокатським об`єднанням погоджено фіксований гонорар за надання правової допомоги з розгляду спору у даній справі, тоді як алгоритм визначення і дослідження обсягу та тривалості тієї чи іншої послуги не передбачено законом та умовами договору, вказані ж послуги з підготовки та подання позовної заяви, відповіді на відзив та участі в судових засіданнях є реальними, розумними, співмірними із складністю справи;

- критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Водночас відповідач, зазначивши про неспівмірність витрат, не обґрунтував та не надав суду доказів, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи, а тому відповідно заявлене клопотання відповідача про зменшення витрат задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 129, ст. 244 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи наведене вище, надані позивачем докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката та зовдоволення позову у повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське про розподіл судових витрат і, відповідно, ухвалення додаткового рішення про стягнення з ПрАТ Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів на користь ТОВ Світильнянське 40 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 237, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське про розподіл судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів (08800, Київська обл., Обухівський р-н, місто Миронівка, вул. Елеваторна, будинок 1, ідентифікаційний код 00951770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Світильнянське (07444, Київська обл., Броварський р-н, село Світильня, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 13, ідентифікаційний код 39282435) 40 000 (сорок тисяч) грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.09.2022.

Суддя В.А. Ярема