УХВАЛА

05 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/19017/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Баранця О.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства юстиції України

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів Кропивної Л. В., Барсук М. А., Пономаренка Є. Ю.

від 13.07.2022

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ПАРК»

про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України 11.08.2022 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 (повний текст складено 22.07.2022) у справі № 910/19017/21.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2022.

Перевіривши матеріали касаційної скарги судом встановлено, що вона подана без дотримання вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Предметом даної касаційної скарги є постанова Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022, якою частково скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/19017/21 про вжиття заходів забезпечення позову, у частині пункту 1 ухвали про зупинення дії пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 15.11.2021 № 4087/5 до вирішення справи по суті і у цій частині відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Арт Парк» у задоволенні його заяви. В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/19017/21 залишено без змін. Викладено пункти 1-3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/19017/21 у наступній редакції: « 1. Задовольнити частково Товариству з обмеженою відповідальністю «Арт Парк» заяву про забезпечення позову. 2. Заборонити Міністерству юстиції України та будь-яким іншим його структурним підрозділам та територіальним органам вчиняти будь-які дії по внесенню змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо записів про право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення № 178, розташоване за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія № 4-В, що внесені до реєстру на підставі рішень від 27.04.2021 №№ 57874975, 57890989, від 28.04.2021 №№ 57920997, 57923371, від 12.06.2021 № 58715694, від 13.06.2021 № 58716253, від 14.06.2021 № 58741319, від 15.06.2021 № 58753864, від 02.07.2021 № 59074048, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черток І. В., до часу прийняття рішення по суті спору за позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування Наказу «Про задоволення скарги» від 15.11.2021 року № 4087/5.» Змінено нумерацію пунктів 4 та 5 ухвали Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/19017/21. Пункт 4 та 5 ухвали Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/19017/21 вважати пунктами 3 та 4.

Отже, скаржником оскаржується рішення суду, передбачене пунктом 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пункті 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) з обов`язковим наведенням у взаємозв`язку із посиланням на відповідну підставу передбачену статтею 287 цього Кодексу.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Зміст касаційної скарги не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням змін до Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України враховуючи вищевикладені недоліки.

Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та усунути недоліки касаційної скарги у спосіб, визначений судом, а саме протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду касаційну скаргу в новій редакції.

При цьому, касаційну скаргу в новій редакції слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії касаційної скарги в новій редакції іншим учасникам справи (описи вкладення у поштові відправлення та чеки).

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Усунувши недоліки касаційної скарги, скаржнику необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, для визначення дотримання заявником касаційної скарги строку на усунення недоліків касаційної скарги, встановленого частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Наслідком неусунення названих недоліків протягом установленого строку є повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 (повний текст складено 22.07.2022) у справі № 910/19017/21 залишити без руху.

2. Надати Міністерству юстиції України строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Міністерству юстиції України усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстави для касаційного оскарження судового рішення, визначеної у частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України та конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга буде вважатись неподаною та буде повернута скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач О. Баранець