ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Черкаси справа № 925/550/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., розглянувши без участі представників сторін, в порядку письмового провадження справу №925/550/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив до Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно про стягнення 15315, 79 грн.

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно 13024,50 грн. боргу, 920,64 грн. пені 138,10 грн. 3% річних та 1232,55 грн. втрат внаслідок інфляції за неналежне виконання грошового зобов`язання по договору поставки №145 СЗ від 24.09.2021.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості отриманого ним товару.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

04.07.2022 відповідач подав до суду заяву про часткове визнання позову, а саме: в частині 13024,50 грн. боргу, 920,64 грн. пені 138,10 грн. 3% річних та 1232,55 грн. втрат внаслідок інфляції, але не погодився із розміром стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5500 грн. Також, відповідач просив суд відстрочити виконання рішення посилаючись на перебування останнього у скрутному фінансовому стані та перебігом опалювального сезону в м. Черкаси, що не дає об`єктивної можливості виконати рішення суду шляхом погашення суми заборгованості відразу після винесення рішення.

12.07.2022 позивач подав до суду заяву по суті справи, в якій заперечував проти відстрочки виконання рішення суду та вважав аргументи відповідача щодло необгрунтованості і неспіврозмірності витрат на правову допомогу небгрунтованими.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2021 між сторонами був укладений договір поставки № 145 С3 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач (постачальник) зобов`язався за замовленням покупця (відповідача) поставити термометри ТТЖ, набір ареометрів, код за ДК 021:20-2 Лічильні прилади (далі - Товар), а покупець зобов`язався прийняти цей Товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим Договором

На виконання вище вказаного Договору, 28.12.2021 позивачем відповідачу був поставлений Товар на суму 13 024,50 грн., що підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- замовленням відповідача № 1 від 22.12.2021;

- видатковою накладною № Х0057596 від 28.12.2021 на суму 13024,50 грн;

- довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей від 24.12.2021 № 127 на ім`я Підмайстерця А.М.;

- товарно-транспортною накладною від 28.12.2021,;

- актом прийому-передачі № 1 від 29.12.2021, підписаним повноважними особами та скріпленим печатками підприємств.

За умовами п.3.2. Договору оплата Товару, визначеного у Специфікації за договором, мала здійснюватися протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання Акту приймання-передачі товару на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату на замовлену партію товару.

Порядок приймання товару за якістю щодо прихованих явних недоліків врегульовано п.4.5., 4.5.1., 4.5.2 Договору.

Відповідно до умов п.4.4. та п.4.5.1. Договору, остаточна перевірка поставленого товару за кількістю та якістю має бути здійснена покупцем не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту надходження товару за місцем призначення (м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76 відповідно до п. 2.1. Договору), а підписання і передача Актів приймання-передачі товару постачальнику, згідно вимог п.4.6. Договору, має бути здійснена покупцем протягом 2 (двох) робочих днів після здійснення перевірки товару при відсутності у покупця зауважень.

П.4.6.1. Договору визначено, що у разі виявлення недоліків товару з якості, сторонами визначений строк для підписання Акту про виявлені недоліки - 7 (сім) робочих днів з моменту поставки.

Станом на 06.06.2022 відповідач оплати за поставлений Товар не здійснив, сума заборгованості за вказаними вище поставками склала 13024,50 грн.

П.6.2. Договору сторони узгодили, що у випадку порушення строку оплати товару, постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

За порушення строку оплати товару, позивач нарахував відповідачу за період з 29.01.2022 по 06.06.2022 пеню в сумі 920,64 грн.

Також, позивач за прострочення виконання грошового зобов`язання в порядку ч.625 ЦК України нарахував відповідачу 138,10 грн. 3% річних та 1232,55 грн. втрат внаслідок інфляції.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 526, 530, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору поставки від 24.09.2021 за № 145 С3.

Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та поставив відповідачу Товар, що підтверджується підписаними сторонами видатковою накладною та товарно-транспортною накладною.

Факт виконання позивачем належним чином договірних зобов`язань по вищевказаному Договору підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та не оспорюються відповідачем.

Суд бере до уваги, що згідно умов Договору, будь-які претензії чи зауваження Покупця щодо поставленого товару мають бути оформлені не пізніше, ніж протягом 7 робочих днів з моменту поставки.

Претензії чи зауваження відповідача щодо поставленого товару відсутні.

За порушення строку оплати товару, позивач нарахував відповідачу за період з 29.01.2022 по 06.06.2022 пеню в сумі 920,64 грн.

Також, за прострочення виконання грошового зобов`язання в порядку ч.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 138,10 грн. 3% річних та 1232,55 грн. втрат внаслідок інфляції.

Суд, дослідивши поданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, вважає його вірним та обґрунтованим.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань по вказаному Договору до суду не подано.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Зобов`язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Умови зазначеного Договору, які регулюють між сторонами строки та умови розрахунків є чинними і в установленому законом порядку не визнавалися судом недійсними.

Прострочення виконання грошового зобов`язання в спірний період не заперечується відповідачем, підтверджується матеріалами справи та наданим суду розрахунком боргу.

За таких обставини, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 13024,50 грн. боргу, 920,64 грн. пені, 138,10 грн. 3% річних та 1232,55 грн. втрат внаслідок інфляції за неналежне виконання грошового зобов`язання по договору поставки №145 СЗ від 24.09.2021.

Відповідач, у заяві про часткове визнання позову просив суд в порядку ст.331 ГПК України відстрочити виконання рішення на один рік з моменту ухвалення рішення, посилаючись на стратегічне його значення для територіальної громади міста Черкаси, скрутне фінансове становище підприємства, проходження опалювального сезону, а також з метою недопущення ситуації, яка може призвести до зупинення виробничої діяльності.

Позивач у поданій до суду заяві по суті спору та його представник в судовому засіданні категорично заперечував проти відстрочення виконання рішення вважаючи доводи відповідача безпідставними, оскільки на думку позивача, є сумнівним покращення платоспроможності відповідача із спливом одного року; також відповідач не надав жодних економічних розрахунків та гарантій добровільного виконання зобов`язань у майбутньому.

Суд вважає, що винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Проте, відповідачем не надані належні та допустимі докази тих виключних обставин, які є підставою для відстрочки виконання рішення суду в порядку ст. 331 ГПК України, а саме: відсутність коштів на рахунках; відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення; наявність реальної загрози банкрутства.

Аналізуючи вище викладе, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається відповідач, не є тими виключними обставинами для відстрочення виконання судового рішення, а тому заявлене відповідачем клопотання про відстрочку судового рішення задоволенню не підлягає.

Крім того, позивач, заявляючи позов, просив суд стягнути з відповідача 5500 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

В якості доказів понесених витрат позивач надав суду:

- здоговір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) від 02.02.2022 та додатковою угодою № 4 до вказаного договору;

- детальний опис робіт та їх вартість.

Частиною 1 статті ст. 16 ГПК України, встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. 2 названої статті, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 п. 1).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що заявлена вимога позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно (пр. Хіміків, 76, м. Черкаси, 18013, код 00204033) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив (вул. Червоноармійська, 57/3, м. Київ, 03006, код 23522853): 13024,50 грн. (тринадцять тисяч двадцять чотири грн. 50 коп.) боргу, 920,64 грн. (дев`ятсот двадцять грн. 64 коп) пені, 138,10 грн. (сто тридцять вісім грн. 10 коп.) 3% річних та 1232,55 грн. (одна тисяча двісті тридцять дві грн. 55 коп.) втрат внаслідок інфляції, 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн) витрат по сплаті судового збору та 5 500 грн. (п`ять тисяч п`ятсот грн) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 02.09.2022.

Суддя К.І. Довгань