УХВАЛА

м. Київ

29.08.2022Справа № 910/12972/21
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Київська міська рада

про стягнення 29 469 245,61 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники учасників справи:

Від позивача: Драгіцина Т.М.

Від відповідача: Ященко М.Ю.

Від третьої особи-1: Ященко М.Ю.

Від третьої особи-2: Нестерова К.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 29469245,61 грн збитків, у сумі витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Позов мотивовано тим, що залізниця є суб`єктом господарської діяльності, яка займається перевезенням та обслуговуванням пасажирів та повинна забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно з законодавством, а відповідно до статті 9 Закону України від 04 липня 1996 року № 273/96-ВР "Про залізничний транспорт" збитки залізничного транспорту загального користування від використання пільгових тарифів відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 16.08.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.09.2021. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київську міську раду.

У підготовчому засіданні 23.09.2021 судом оголошено перерву до 04.11.2021.

08.10.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками.

18.10.2021 від Київської міської ради надійшли пояснення по справі з додатками.

18.10.2021 до суду від Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли пояснення по справі з доказами направлення іншим учасника справи.

03.11.2021 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів

04.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача та пояснення третіх осіб.

У засіданні 04.11.2021 суд протокольною ухвалою поновив строк на подачу відзив та долучив до матеріалів справи. Крім цього у засіданні 04.11.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 18.11.2021.

15.11.2021 від відповідача надійшли заперечення з додатками.

У засіданні 18.11.2021 суд протокольною ухвалою відмовив у заяві відповідача про витребування доказів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 09.12.2021.

07.12.2021 від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

09.12.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі з додатками.

У засіданні 09.12.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 20.01.2022.

14.01.2022 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

20.01.2022 від позивача надійшли клопотання про долучення доказів.

У засіданні 20.01.2022 судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 10.02.2022.

08.02.2022 від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

09.02.2022 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2022 сторін повідомлено про призначення підготовчого засідання на 03.03.2022.

05.08.2022 від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача, а саме Департамент фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 учасників справи повідомлено про призначення підготовчого засідання на 29.08.2022.

25.08.2022 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій він просить прийняти відповідну заяву та стягнути з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 29469245,61 грн витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2020 по 31.12.2020. До заяви долучено докази її направлення на електронні адреси інших учасників справи.

29.08.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшли пояснення щодо заперечень позивача проти залучення у справі третьої особи.

В підготовчому засіданні 29.08.2022 судом повідомлено учасників справи про надходження від позивача заяви про зміну предмету спору.

Присутні представники учасників справи підтвердили отримання відповідної заяви позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Суд протокольною ухвалою 29.08.2022 прийняв заяву позивача про зміну предмету позову та розглядає справи з урахуванням поданої позивачем заяви про зміну предмету позову.

Представником відповідача озвучено клопотання про залучення у справі третьої особи.

Представники позивача та третьої особи-2 заперечують проти задоволення клопотання про залучення третьої особи.

Відповідно до ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ГПК України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Згідно п. 1, 2, 5.8 Положення про Департамент фінансів виконавчий органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.02.2018 № 161 Департамент фінансів виконавчий органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується Київському міському голові, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді. Департамент є місцевим фінансовим органом. Департамент відповідно до покладених на нього завдань у порядку та межах, визначених законодавством України здійснює повноваження головного розпорядника бюджетних коштів.

Суд вбачає, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки Департамент фінансів виконавчий органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки, кошти, які просить стягнути позивач, у разі задоволення позову, будуть стягуватись з місцевого бюджету. Суд залучає Департамент фінансів виконавчий органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36) у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Судом повідомлено про надходження від відповідача клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Представник відповідача підтримав клопотання про призначення експерти.

Представники позивача та третьої особи-2 проти задоволення клопотання заперечували.

Клопотання про призначення експертизи обгрунтовано тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме для проведення перевірки правильності нарахування позивачем суми коштів у розмірі 29469245,61 грн за послуги пільгового перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні протягом 2020 року, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Відповідач просив призначити експертизу до КНДІСЕ та проведення оплати гарантував.

Суд розглянув клопотання відповідача та вважає його обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню щодо призначення у справі експертизи.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Згідно зі ст. 100 Кодексу, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Особливості проведення судових експертиз визначені Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації), затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за №705/3145.

Суд відзначає, що Господарським процесуальним кодексом України передбачено призначення судом судової експертизи (повторної, комплексної), обов`язок щодо визначення виду конкретної експертизи судом процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Позивачем запропоновано наступні питання: Чи відповідає сума заборгованості зазначена в обліковій звітності за 2020 рік інформації, яка міститься в автоматизованій системі керування пасажирськими перевезеннями Акціонерного товариства "Українська залізниця"? та Чи правильно здійснено розрахунки щодо нарахованої відповідачем суми послуг з пільгового перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні протягом 2020 року у сумі 29469245,61 грн.

Відповідно до п. 3 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2009 р. N 1359 (далі Порядок № 1359) облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки).

Згідно п. 4, 5, 9, 10 Порядку № 1359 сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг. Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. На підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом. Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Відповідач вважає, що облікові форми, подані до матеріалів справи не підтверджують розмір коштів, які підлягають компенсації перевізнику. Вказана обставина зумовлює необхідність у проведенні експертизи, оскільки для визначення суми компенсації на підставі первинних документів, зокрема станційної звітності, даних РРО потрібні спеціальні знання.

Оскільки, відповідач заперечує проти розрахованої позивачем суми стягнення, суд вбачає за необхідне визначити питання експерту саме щодо суми недоотриманих позивачем коштів за перевезення пільгових категорій громадян.

З огляду на вищезазначене, суд самостійно визначає питання, які будуть поставлені на вирішення експертам.

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Так, за приписами ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Судовому експерту забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Таким чином, з`ясувавши обставини й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що для об`єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання, а тому слід призначити у справі експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Сторони не заперечували проти доручення проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, в зв`язку з чим проведення експертизи доручається саме цій установі.

Оскільки, відповідачем, заявлено клопотання про проведення даної експертизи, то саме на нього судом покладається обов`язок здійснити попередню оплату вартості експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Відтак, провадження у даній справі підлягає зупиненню на час проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 228, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент фінансів виконавчий органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36).

2.Встановити в порядку передбаченому ст. 168 ГПК України третій особі строк для надання пояснень щодо позову до 19.09.2022 року.

3. Зобов`язати сторін протягом 5 днів з дати винесення даної ухвали направити третій особі заяви по суті спору з додатками, докази чого надати суду.

4.Призначити у справі судову експертизу виконання якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

5. На вирішення експертів поставити наступні питання:

5.1 Чи відповідає сума заборгованості зазначена в обліковій звітності за 2020 рік інформації, яка міститься в автоматизованій системі керування пасажирськими перевезеннями Акціонерного товариства "Українська залізниця"?

5.2 Яка сума недоотриманих Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" коштів за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 згідно інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операції про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки)?

6. Зобов`язати сторони виконувати вимоги експертів та надати всі необхідні документи (докази) для проведення експертизи.

7. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судову експертизу" попередити експертів про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України та надіслати їм копію даної ухвали.

8. Витрати за проведення судової експертизи покласти на Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03165, м. Київ, проспект Любомира Гузара, ).

9. Дану ухвалу та матеріали справи № 910/12972/21 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) для проведення експертизи.

10. Зупинити провадження у справі до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи разом з висновком експерта до Господарського суду міста Києва.

11. Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у визначеному розділом IV ГПК України порядку.

Суддя І.В.Усатенко