ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. Справа №921/540/21

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача (скаржника) Пилипчук В.Є. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів)

від відповідача Ловчук М.В.

від третьої особи не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, вих.№ТОВВих-22-5782 від 06 червня 2022 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року (підписане 04.05.2022), суддя Боровець Я.Я.

у справі №921/540/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, м. Київ

до відповідача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз, м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про стягнення заборгованості у розмірі 4 404 744,09 грн.

в с т а н о в и в :

14 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» про стягнення заборгованості у сумі 3 922 901,29 грн., пені в сумі 303 048,50 грн., 3% річних в сумі 60 295,57 грн. та інфляційних втрат в сумі 118 498,73 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року у справі №921/540/21 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 90 914,55 грн. пені, 60 295,57 грн. 3% річних, 118 498,73 грн. інфляційних втрат. В частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 3 922 901,29 грн. провадження у справі закрито. У задоволенні решти позовних вимог (щодо стягнення 212 133,95 грн. пені) суд відмовив, у зв`язку із зменшенням розміру пені на 70%. Крім цього, судовий збір в сумі 60 071,16 грн. суд поклав на відповідача, а у сумі 6 000 грн. залишив за позивачем.

Рішення суду в частині закриття провадження у справі мотивоване тим, що відповідачем погашено основну заборгованість за негативні щодобові небаланси в сумі 3 922 901,29 грн., що є підставою для закриття провадження у справі, у відповідності до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України. Поряд з тим, суд, перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що такі є правильними а позовні вимоги в цій частині підставними та обгрунтованими. Щодо стягнення пені, суд першої інстанції визнав вимоги в цій частині також обгрунтованими, проте, врахувавши клопотання відповідача, зменшив розмір пені на 70% та присудив до стягнення з останнього на користь позивача пеню в сумі 90 914,55 грн. (із заявлених до стягнення 303 048,50 грн.). Такого висновку суд першої інстанції дійшов, проаналізувавши правові позиції, врахувавши збалансованість інтересів сторін, відсутність доказів на підтвердження завдання збитків позивачу, беручи до уваги погашення відповідачем заборгованості повністю, а також, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності. Судом встановлено, що відповідачем здійснено оплату заборгованості повністю у добровільному порядку під час розгляду справи, згідно платіжних доручень, які містяться у матеріалах справи, наведене дає підстави вважати, що відповідач не ухилявся від виконання своїх зобов`язань, а намагався вжити належних заходів щодо повного виконання умов договору в частині оплати вартості за негативні щодобові небаланси.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині зменшення пені, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року у справі №921/540/21 в частині зменшення пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача пеню в повному обсязі, а також покласти на відповідача судовий збір в сумі 6 000 грн. Зокрема, зазначає, що розмір пені не є надмірно великим у порівнянні із сумою основного боргу, несплаченого відповідачем у строк, визначений договором. На думку скаржника нараховані відповідачу штрафні санкції в сукупності є співмірними (адекватними) з розміром основного боргу. Поряд з тим, апелянт наголошує на тривалості прострочення відповідача (близько 6 місяців), що на його думку є значним. Одночасно наголошує, що боржником не вчинялися дії щодо запобігання та/або врегулювання заборгованості. Крім цього, позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про покладення на нього судового збору в сумі 6 000 грн., оскільки провадження у справі закрито щодо усієї суми боргу, відтак, судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. Зокрема, зазначає, що товариство відповідача має стратегічне значення для суспільства та держави по безперебійному та безаварійному забезпеченню усіх категорій споживачів Тернопільської області в умовах запровадження державою воєнного стану. Просить врахувати майновий стан сторін і соціальну значущість боржника, а також позиції Великої Палати Верховного Суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Судове засідання в апеляційному суді проводилося в режимі відеоконференції за клопотанням представника позивача та на підставі відповідної ухвали суду.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року у справі №921/540/21 в частині відмови у стягненні 212 133,95 грн. пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити. Поряд з цим, просив покласти судові витрати (судовий збір) в сумі 6 000 грн. на відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки явка представника третьої особи в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (в тексті договору оператор) та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (в тексті договору замовник) укладено договір транспортування природного газу №, керуючись при цьому Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи (затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493), у відповідності до умов якого, а саме: п.2.1 оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п.2.2 Договору послуги надаються на умовах, визначених у кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника.

Відповідно до п.2.3 Договору обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог кодексу (п.2.4 Договору).

Згідно з п.2.7 Договору додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного кодексом (п.2.8 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та кодексом; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному кодексом та цим договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Оператор направляє рахунки фактури на електронну адресу замовника. Замовник сплачує оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, чи була повністю використана замовлена потужність. У платіжних дорученнях замовник повинен обов`язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У разі якщо у платіжних дорученнях замовника не зазначено номер договору, дату його підписання, звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата, оператор зараховує кошти, що надійшли від замовника, у першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла в попередніх періодах (п.8.2 Договору).

Згідно з п.8.3 Договору вартість перевищення замовником (крім замовника, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільних систем) замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою, наведеною у цьому пункті договору. За результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці. Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними оператора.

Відповідно до п.8.4 Договору замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди. Розбіжності щодо вартості перевищення замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, які замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті цього договору, визначається за даними оператора.

Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу (п.9.1 Договору).

Згідно з п.9.2 Договору у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період (п.9.3 Договору).

Відповідно до п.9.6 Договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

Послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг (п.11.1 Договору).

Згідно з п.11.2 Договору оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

У п.11.3 Договору сторони погодили, що замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Відповідно до п.11.4 Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Згідно з п.13.1 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.13.5 Договору).

Відповідно до п.17.1 Договору останній набирає чинності з дня його укладення, а в частині транспортування природного газу з 7:00 години 01.01.2020 (включно) та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків до їх повного виконання.

Усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін (п.17.2 Договору).

У додатку №3 до договору транспортування природного газу від 16.12.2019 № сторонами визначено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Також між сторонами укладено та підписано Додаткові угоди №1 від 14.07.2020, №2 від 14.07.2020.

Як зазначає позивач, останнім, як оператором за договором транспортування природного газу № від 16.12.2019 встановлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів у січні, лютому, березні 2021 року, внаслідок чого складено наступні односторонні акти: №01-2021- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2021 року на суму 6,63 грн з ПДВ включно; №02-2021- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року на суму 309 385,43 грн з ПДВ включно та на суму 179 829,23 грн з ПДВ включно; №03-2021- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2021 року на суму 7 185 408,59 грн з ПДВ включно.

З їх змісту вбачається, що за даними позивача, у січні 2021 року обсяг негативного небалансу відповідача склав 0,00290 тис. куб. м., у лютому 2021 року 31,40939 тис. куб. м. та 26,13083 тис. куб. м., у березні 2021 року 998,00824 тис. куб. м.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату за добові небаланси за січень, лютий, березень 2021 року, а саме: №01-2021- від 31.01.2021 на суму 6,63 грн, №02-2021- від 28.02.2021 на суму 309 385,43 грн, №02-2021- від 28.02.2021 на суму 179 829,23 грн та №03-2021- від 31.03.2021 на суму 7 185 408,59 грн.

У реєстрі файлів, відправлених з інформаційної платформи ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" зазначено, що акти врегулювання добових небалансів та рахунки за газові місяці січень-березень 2021 року надіслані на адресу ПрАТ "Тернопільгаз" відповідно 12.02.2021, 13.03.2021 та 13.04.2021.

Також, у звітах про використання замовленої потужності від 31.01.2021, від 28.02.2021 та від 31.03.2021 зазначено, що за січень 2021 року ПрАТ "Тернопільгаз" перевищено розмір фактично використаної потужності над замовленою всього на 0,00290 тис. м. куб., за лютий 2021 року на 57,54022 тис. м. куб. та за березень 2021 року на 998,00824 тис. м. куб.

За перевищення замовленої (договірної) потужності у вищевказаних обсягах, позивачем виставлено відповідачу рахунки №01-2020-/1000121 від 31.01.2020 на суму 0,43 грн , №02-2021-/1000221 від 28.02.2021 на суму 8 573,03 грн, №03-2021-/1000321 від 31.03.2021 на суму 148 695,24 грн.

Вказані обсяги перевищення замовленої потужності та нараховані до оплати суми за таке перевищення відображено ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" в актах наданих послуг №01-2021-/1000121 від 31.01.2021, №02-2021-/1000221 від 28.02.2021, №03-2021-/1000321 від 31.03.2021.

У реєстрі файлів відправлених з інформаційної платформи ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" зазначено, що акти наданих послуг замовленої (перевищеної) потужності та рахунки за газові місяці січень-березень 2021 року надіслані на адресу ПрАТ "Тернопільгаз" відповідно 13.02.2021, 12.03.2021 та 13.04.2021.

Фактів перевищення замовленої потужності за цей період відповідач не заперечив. Розбіжностей щодо визначення йому вартості цих додаткових плат, у визначеному договором порядку не надав.

Як стверджує позивач, відповідач порушив умови договору в частині несплати негативних щодобових небалансів, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виник борг у розмірі 3 922 901,29 грн.

У серпні 2021 року ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до суду з цим позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» основного боргу в сумі 3 922 901,29 грн., пені в сумі 303 048,50 грн., 3% річних в сумі 60 295,57 грн. та інфляційних втрат в сумі 118 498,73 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Слід зазначити, що оговори транспортування природного газу за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу (постанова ВС ОП КГС від 15.07.2022 у справі №921/184/21).

Так, Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Згідно з п.п.17, 19, 45 ч.1 статті 1 ЗУ "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Оператор газотранспортної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників). Транспортування природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

У ч.3 ст.12 ЗУ "Про ринок природного газу" передбачено, що права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ст.20 ЗУ "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб (п.4 ч.2 ст.22 ЗУ "Про ринок природного газу").

Згідно з ст.32 ЗУ "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Разом з тим, відповідно до п.п.1, 2, 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи. Інформаційна платформа складається з апаратного та програмного забезпечення. Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб - додатка.

Згідно з п.2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу (затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2497).

У пункті 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС зазначено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п.3 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС).

Відповідно до п.5 розділу 1 глави ХІV Кодексу ГТС плата за добовий небаланс має бути відображена окремо в рахунках оператора газотранспортної системи, що виставляються замовнику послуг транспортування природного газу.

Пунктом 16 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС передбачено, що на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Згідно з п.6 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним (п.18 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС).

У пункті 4 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС передбачено, що оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Судом встановлено та сторонами не заперечується виникнення у відповідача заборгованості з оплати послуг балансування, наданих позивачем, в загальній сумі 3 922 901,29 грн., які сплачено відповідачем в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

У зв`язку з наведеним вище, суд першої інстанції закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 3 922 901,29 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Слід зазначити, що рішення в цій частині ніким із сторін не оскаржується.

Поряд з тим, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст.612 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч.6 ст.231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У п.13.5 Договору сторони погодили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунки позивача, колегія суддів встановила, що такі є правильними, відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 303 048,50 грн., 3% річних в сумі 60 295,57 грн. та інфляційних втрат в сумі 118 498,73 грн. є підставними та обґрунтованими.

Разом з тим, рішенням суду першої інстанції зменшено розмір заявленої до стягнення пені на 70% (а саме: з 303 048,50 грн. до 90 914,55 грн.).

З таким висновком суду позивач не погодився та оскаржив рішення місцевого господарського суду в цій частині.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає наступне:

Частиною 1 ст.233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених вище норм свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Разом з цим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки (штрафу, пені) є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (штрафу, пені).

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України) (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №921/110/18).

Зменшуючи розмір пені на 70%, місцевий господарський суд встановив, що відповідачем здійснено оплату заборгованості в повному обсязі у добровільному порядку під час розгляду справи, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться у матеріалах справи; відповідач не ухилявся від виконання своїх зобов`язань, а намагався вжити належних заходів щодо повного виконання умов договору в частині оплати вартості за негативні щодобові небаланси.

Також місцевим господарським судом враховано відсутність доказів на понесення позивачем збитків. Поряд з тим, такі докази не подано і апеляційному суду.

Колегія суддів відхиляє твердження скаржника, що розмір пені не є надмірно великим у порівнянні з сумою основного боргу, оскільки останній був повністю сплачений боржником, а надмірність розміру пені ставиться у залежність у порівнянні із розміром понесених збитків кредитора (доказів яких позивач суду не надав), а не із сумою основного боргу.

Також апеляційним судом враховано, що стягнення пені та передбачених статтею 625 ЦК України нарахувань не є основним доходом позивача і не може впливати на його господарську діяльність.

Пеня є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні її розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі з урахуванням сплати відповідачем основного боргу в повному обсязі та задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Зменшення належної до стягнення суми пені на 70%, з урахуванням обставин справи, є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника та узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, а також є засобом недопущення використання пені як інструменту отримання безпідставних доходів, а не як способу стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань.

Врахувавши встановлені судом фактичні обставини справи щодо ступеню виконання зобов`язання відповідачем, майновий стан сторін та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності, розумності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для реалізації права щодо зменшення розміру пені на 70%.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що позивач не надав суду доказів понесення ним збитків та їх суми, у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості за негативні щодобові небаланси, а також доказів на підтвердження погіршення власного фінансового стану, виникнення ускладнень у здійсненні ним господарської діяльності.

Колегія суддів відхиляє твердження скаржника щодо неврахування судом першої інстанції інтересів останнього, оскільки рішенням місцевого господарського суду присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати у повному обсязі, що на думку суду, забезпечує захист майнових прав та інтересів позивача.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову та зменшення пені на 70%.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та такі не спростовують висновків місцевого господарського суду про зменшення розміру пені. Колегія суддів не вбачає наявності підстав, передбачених ст.277 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Щодо судового збору в сумі 6 000 грн., який суд першої інстанції залишив за позивачем, колегія суддів зазначає, що такого висновку суд дійшов, у зв`язку із сплатою відповідачем частини основного боргу перед зверненням позивача до суду із цим позовом, відтак, такий є справедливим. Апеляційний суд не вбачає підстав для відшкодування вказаного судового збору з відповідача на користь позивача, а відтак і скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року у справі №921/540/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №921/540/21 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повну постанову складено 05 вересня 2022 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.