ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2022 р. Справа №914/3473/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.

Суддів: Бонк Т.Б.

Зварич О.В.

розглянувши у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Білої Любов Миколаївни, б/н від 15 червня 2022 року

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 20 травня 2022 року (підписане 25.05.2022), суддя Крупник Р.В.

у справі №914/3473/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Білої Любов Миколаївни , м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП-БІОНІК", м. Дрогобич, Львівська область

про стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за договором про надання бухгалтерських послуг №27/04-21 від 27.04.2021

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, рішення та додаткового рішення суду першої інстанції

18.11.2021 року Фізична особа-підприємець Біла Любов Миколаївна звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП-БІОНІК" про стягнення заборгованості за бухгалтерські послуги в розмірі 105 000,00 грн., 6 456,17 грн. пені, 1 110,82 грн. 3 % річних, 3 126,28 грн. шкоди спричиненої інфляцією та 45 000,00 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.04.2022 року у справі №914/3473/21 (суддя Р.В. Крупник) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-БІОНІК» на користь Фізичної особи-підприємця Білої Любов Миколаївни 30 000,00 грн. основної заборгованості, 15 000,00 грн. штрафу, 3 096,99 грн. пені, 1 449,5 грн. інфляційних втрат, 560,95 грн. 3% річних та 751,56 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 1, а.с. 186-196).

14.04.2021 представник відповідача ТзОВ «ВП-БІОНІК» подав до місцевого господарського суду заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, яку відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи, в розмірі 9 000,00 грн. (т. 1, а.с. 200).

22.04.2022 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява від ФОП Білої Л.М. із доказами понесення витрат на правову допомогу в розмірі 105 880,00 грн. (т. 1, а.с. 210-229).

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 20.05.2022 року у справі №914/3473/21 (суддя Р.В. Крупник) заяву Фізичної особи-підприємця Білої Любов Миколаївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-БІОНІК» на користь Фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця Білої Любов Миколаївни - 9 354,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог відмовлено. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-БІОНІК» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Білої Любов Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-БІОНІК» - 6 193,80 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог відмовлено (т. 1, а.с. 252-265).

При прийнятті додаткового рішення суд врахував обставини даної справи, керуючись критеріями реальності (дійсності та необхідності) наданих послуг, пов`язаності цих послуг із розглядом справи №914/3473/21 та розумності їх розміру, та дійшов висновку, що розумним та справедливим буде відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в розмірі 9 354,00 грн., в решті вимог відмовив. Щодо клопотання ТзОВ «ВП-БІОНІК» про стягнення витрат на правову допомогу адвоката Сибаля О.Б., місцевий господарський суд перевіривши подані представником відповідача документи на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, дійшов висновку, що обсяг послуг за котрі стягується оплата відповідає фактично наданим послугам, а розмір понесених витрат принципу розумності та пропорційності до предмета спору. Однак, заява відповідача підлягає частковому задоволенню з урахуванням того, що за змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, в т.ч. витрати на правову допомогу, покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи те, що в задоволенні 68,82% вимог позивача було відмовлено, то з неї підлягають стягненню на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6 193,80 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ФОП Біла Л.М. подала апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 20.05.2022 року у справі №914/3473/21, в якій не погоджується з даним рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим без дотримання норм процесуального права. Зокрема зазначає, що застосовуючи в оскаржуваному додатковому рішенні висновки Верховного Суду, суд не врахував відмінностей від обставин у цій справі, що роблять застосування таких висновків необґрунтованими. На думку скаржника, розмір відшкодування судових витрат в цій справі пропорційний до предмета спору, а з урахуванням конкретних обставин справи, зокрема, ціни позову суд помилково обмежив такий розмір необгрунтовано мотивуючи відсутністю розумної необхідності судових витрат для конкретної справи. Скаржник вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що частина заявлених витрат (47 810,00 грн.) взагалі не пов`язана з розглядом справи, а вартість інших послуг, які передбачені в звітах адвоката Трускавецького Р.С. на суму 58 070,00 грн., підлягає зменшенню. Крім того, скаржник вважає, що задоволення витрат на правничу допомогу адвоката відповідача в складі судових витрат незаконне, без належних правових підстав та належних і допустимих доказів їх здійснення, без врахування заперечень представника позивача. Просить частково скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 20.05.2022 року у справі № 914/3473/21 в частині відмови у задоволенні витрат позивача на правничу допомогу і задоволеній частині витрат відповідача на правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким задоволити витрати позивача на правничу допомогу і відмовити в задоволеній частині витрат відповідача на правничу допомогу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає, що заявлена представником позивача - Трускавецьким P.С. вимога про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 105 880,00 грн. є істотно завищеною, необгрунтованою та неспівмірною з ціною позову. Просить залишити без змін оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу - без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/3473/21 та ухвалено здійснити перегляд додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 20.05.2022 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п.10 ч.3 ст.2 ГПК України.

Поняття «розумного строку» не має чіткого визначення, проте, розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: детальний опис робіт (надання послуг) у справі № 914/3473/21 виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги на загальну суму 105 880,00 грн.; договір про надання правничої допомоги від 03.08.2021; звіти адвоката про обсяг виконаного доручення (послуг і виконаних робіт та їх вартість) від 11.01.2022, звіт адвоката № 2 від 26.01.2022, звіт адвоката № 3 від 15.04.2022; рахунки-фактури: № 1 від 12.11.2021, № 2 від 11.01.2022, № 3 від 26.01.2022, № 4 від 15.04.2022; платіжні доручення: № 400 від 12.11.2021, № 447 від 11.01.2022, № 466 від 08.02.2022 (т. 1, а.с. 213-216, 217-219, 220, 221-224, 225, 226, 228, 227, 229).

Трускавецький Р.С. є адвокатом згідно Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3306/10 від 19.07.2007, виданого Київською обласною КДКА.

Згідно із п.п. 1.1, 1.2 договору про надання правничої допомоги від 03.08.2021, укладеного між Трускавецьким Романом Степановичем (Адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Білою Любов Миколаївною (Клієнт) Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання на платній основі надавати правову допомогу Клієнту направлену на захист його прав чи охоронюваних законом інтересів протягом дії даного договору та на умовах викладених у ньому. Права чи охоронювані законом інтереси за цим договором полягають у наданні професійної правничої допомоги Клієнту на врегулювання спору зі стягнення заборгованості та господарських санкцій за невиконання зобов`язань у тому числі можливого звернення до Господарського суду з позовом до ТзОВ «ВП-БІОНІК» і ведення справи за підсудністю у відповідному господарському суді, апеляційній та касаційній інстанціях, Верховному Суді.

На підставі вказаного договору адвокату Трускавецькому Р.С. видано Ордер АА №1 на надання правничої (правової) допомоги ФОП Білій Л.М. в Господарському суді Львівської області (т. 1, а.с. 74).

Колегія суддів дослідила зміст зазначених документів та враховує наступне, предметом спору у справі №914/3473/21 було стягнення грошових коштів в розмірі 160 693,27 грн., які складаються із 105 000,00 грн. основної заборгованості, 6 456,17 грн. пені, 1 110,82 грн. 3% річних, 3 126,28 грн. інфляційних втрат та 45 000,00 грн. штрафу. Підставами позовних вимог були обставини несвоєчасної оплати бухгалтерських послуг за договором №27/04-21, надання котрих підтверджується як підписаними двома сторонами актами приймання-передачі наданих послуг, так і актами, які підписано лише позивачем.

Отже, ціна позову 160 693,27 грн. є незначною, справа не обтяжена великою кількістю доказів, нарахування пені і компенсаційних платежів за несвоєчасну оплату бухгалтерських послуг, не викликають особливих труднощів у адвоката з огляду на можливість використання електронних калькуляторів у інформаційно-пошукових системах в мережі Інтернет, дана справа не має якихось особливостей предмета спору, оскільки позовні вимоги полягають у стягненні заборгованості за договором про надання бухгалтерських послуг.

Враховуючи характер господарських відносин між позивачем та відповідачем, наявну в матеріалах справи доказову базу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існуючий спір не становив собою великої складності та не потребував значного обсягу правової допомоги, що надавалася.

Колегія суддів зауважує, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Разом з тим, як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Львівської області від 11.04.2022 року у справі №914/3473/21 позов задоволено частково, із заявленої до стягнення суми в розмірі 160 693,27 грн., суд стягнув на користь позивача лише 50 107,44 грн. Дане рішення залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення врахувавши обставини даної справи, керуючись критерієм реальності (дійсності та необхідності) наданих послуг, пов`язаності цих послуг із розглядом даної справи та розумності їх розміру дійшов обґрунтованого висновку, що розумним та справедливим буде відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в розмірі 9 354,00 грн. та підставно відмовив у задоволенні решти вимог.

Щодо поданої представником відповідача ТзОВ «ВП-БІОНІК» заяви від 14.04.2021 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, яку відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи, в розмірі 9 000,00 грн., колегія суддів враховує таке.

На підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги №781/Г від 17.01.2022, укладений між Сибаль Олегом Богдановичем (Адвокат) та ТзОВ «ВП-БІОНІК» (Клієнт); додаток до договору № 781/Г про надання правової допомоги від 17.01.2022; акт приймання-передачі наданих послуг на підставі договору про надання правової допомоги № 781/г від 17.01.2022 (т. 1, а.с. 201-202, 203, 204).

Згідно із п. 1.1 договору про надання правової допомоги №781/Г від 17.01.2022 Адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; - складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; - складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); - представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, визначений у додатку до нього (п. 3.1 договору).

17.01.2022 між Сибалем О.Б. (Адвокат) та ТзОВ «ВП-БІОНІК» (Клієнт) укладено додаток до договору №781/Г в якому сторони домовилися, що гонорар адвоката визначений у п. 3.1 договору становить: - 6 000,00 грн. за ознайомлення з матеріалами справи та написання заяв по суті справи; - 1 000,00 грн. за участь у кожному судовому засіданні.

11.04.2022 між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг на підставі договору №781/Г від 17.01.2022, в якому зазначено, що Клієнт оплатив гонорар за послуги адвоката, передбачений у п. 3.1 договору №781/Г та додатку до нього, у розмірі 9 000,00 грн. з яких: - 6 000,00 грн. за ознайомлення з матеріалами справи №914/3473/21 у Господарському суді Львівської області та написання заяви по суті справи (відзиву); - 3 000,00 грн. за участь у трьох судових засіданнях у вказаній справі, які відбулися 31.01.2022, 14.02.2022 та 11.04.2022.

Колегія суддів проаналізувавши зміст зазначених документів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що обсяг послуг за котрі стягується оплата відповідає фактично наданим послугам, а розмір понесених витрат принципу розумності та пропорційності до предмета спору.

Разом з тим, враховуючи те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 11.04.2022 року у справі №914/3473/21 позов задоволено частково, із заявленої до стягнення суми в розмірі 160 693,27 грн., суд стягнув на користь позивача лише 50 107,44 грн. (в задоволенні 68,82 %) вимог позивача було відмовлено, місцевий господарський суд підставно врахував вимоги ч. 4 ст. 129 ГПК України, за змістом якої судові витрати, в т.ч. витрати на правову допомогу, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог та дійшов вірного висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 6 193,80 грн.

Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що задоволення судом першої інстанції витрат на правничу допомогу адвоката відповідача в складі судових витрат незаконне, без належних правових підстав та належних і допустимих доказів їх здійснення, без врахування заперечень представника позивача, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи заперечуючи проти заявленого клопотання, представник позивача зазначав, що в адвоката Сибаля О.Б. відсутні повноваження здійснювати процесуальне представництво за ордером ВС № 1118034 від 17.01.2022, так як умови договору про надання правової допомоги №781/г від 17.01.2022 не містять такого доручення як представництво Адвокатом інтересів Клієнта в Господарському суді Львівської області у справі №914/3473/21.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій вказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, договір про надання правової допомоги визначає взаємні права й обов`язки адвоката (адвокатського об`єднання) та клієнта, який звернувся за правовою допомогою, а також обсяг повноважень адвоката (адвокатського об`єднання) при здійсненні представництва інтересів клієнта, в тому числі в судах.

Відсутність в договорі вказівки щодо надання правової допомоги в конкретній справі, за наявності передбаченого виду правової допомоги та відповідного обсягу повноважень адвоката, на думку суду, не має правового значення для третіх осіб (в т.ч. суду), так як згідно вимог процесуального законодавства України сам по собі договір про надання правової допомоги не є достатнім та належним доказом повноважень адвоката в господарському процесі.

На підставі договору адвокатом (адвокатським об`єднанням) видається ордер, що є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката (адвокатського об`єднання) на вчинення дій в інтересах клієнта, що узгоджується з пунктом 11 Положення про ордер №41 (пунктом 14 Положення про ордер №36).

Як вбачається з п. 1.1 договору №781/Г в ньому сторони погодили такий вид правової допомоги як, зокрема, здійснення Адвокатом Сибалем О.Б. представництва та захист інтересів ТзОВ «ВП-БІОНІК» у судах господарського судочинства.

З урахуванням погодженого виду допомоги, адвокат Сибаль О.Б. видав ордер на надання правничої допомоги ТзОВ «ВП-БІОНІК» у Господарському суді Львівської області. Доказом правомірності представництва інтересів відповідача в справі №914/3473/21 слугує підписаний відповідачем акт приймання-передачі наданих послуг від 11.04.2022, з якого вбачається, що адвокат Сибаль О.Б. за договором №781/Г уповноважувався на відповідне представництво.

Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу додаткового рішення Господарського суду Львівської від 20.05.2022 року у справі №914/3473/21.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване додаткове рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 20.05.2022 року у справі №914/3473/21 необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 126, 129, 244, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Білої Любов Миколаївни, б/н від 15 червня 2022 року залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 20.05.2022 року у справі №914/3473/21 без змін.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Зварич О.В.