ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2022 р. Справа№ 910/4270/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Мельничук О.С.

представники сторін в судове засідання не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2022

про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Сумської області

у справі № 910/4270/22 (суддя Головіна К.І.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема"

до Фізичної особи-підприємця Тарана Тараса Миколайовича

про стягнення 163 899,94 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Тарана Тараса Миколайовича про стягнення 163 899,94 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" до Фізичної особи-підприємця Тарана Тараса Миколайовича про стягнення заборгованості в сумі 163 899, 94 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Сумської області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що поданий ТОВ "Агропромсистема" на вирішення спір, що виник при виконанні господарського договору, має розглядатись в суді за місцезнаходженням відповідача, тобто, у Господарському суді Сумської області.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, з неповним встановленням обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема скаржник посилається на ч. 3, ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 року встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

06.07.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4270/22.

18.07.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/4270/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі №910/4270/22 та призначено розгляд справи на 31.08.2022 року.

В судове засідання 31.08.2022 року представники сторін не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вже було зазначено, до Господарського суду міста Києва було подано позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" звернулося до Фізичної особи-підприємця Тарана Тараса Миколайовича про стягнення 163 899, 94 грн. за договором оренди нежитлового приміщення № 1АПС0210011 від 25.10.2021 року.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору є стягнення орендної плати за нежитлове приміщення.

В матеріалах справи наявний договір №1АПС0210011 оренди нежитлового приміщення від 10.08.2021 року. (а.с. 7-17).

Відповідно до п. 1.1. орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 184, 50 кв.м., іменоване далі за текстом «Об`єкт оренди», на 1-му поверсі будівлі (блок А-3), що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Гагаріна, 23.

Отже, колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача орендної плати за майно, яке знаходиться в місті Києві.

Місцевий господарський суд ухвалюючи оскаржувану ухвалу дійшов висновку, що оскільки станом на дату подачі позову, місцезнаходженням відповідача є адреса: 42600, Сумська обл., Тростянецький район, Маківське лісництво, керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України даний спір має розглядатись в суді за місцезнаходженням відповідача, тобто, у Господарському суді Сумської області.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

У параграфі 3 глави 2 розділу І Господарського процесуального кодексу України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 Господарського процесуального кодексу України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3, ст. 30 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Також колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) зазначила, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

Як вже було вище встановлено колегією суддів, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача орендної плати за майно, яке знаходиться в місті Києві, а тому з урахуванням викладеного суд першої інстанції не вірно застосував правила про територіальну юрисдикцію (підсудність), оскільки дана справа підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.

Таким чином судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено приписи процесуального закону.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року у даній справі не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року підлягає задоволенню.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду та передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним спору, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсистема" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі №910/4270/22 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року у справі № 910/4270/22 скасувати.

3. Справу № 910/4270/22 передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.08.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко