ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.09.2022м. ДніпроСправа № 904/2617/22

Суддя Дупляк С.А., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою від 24.08.2022 за вих. № б/н до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), у якій просить суд зняти арешт з квартири загальною площею 43,5 кв. м, житловою площею 27 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, номер об`єкта в РПВН 20284890) та належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 974, виданого 03.12.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Прокоф`євою Ольгою Юріївною.

Розпорядженням керівника апарату від 01.09.2022 за № 303 у зв`язку зі знаходженням судді Ліпинського О.В. на лікарняному, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/2617/22 по вх.№ 4-2530/22.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/2617/22 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2022.

Перевіривши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.

В силу ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ч. 1). Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2).

В даному випадку, позов заявлено фізичною особою Морєвим Володимиром Миколайовичем. Предметом вказаного позову визначено зняття арешту з майна, яке належить позивачу на праві власності і який (арешт) накладено в межа виконавчого провадження на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2013 у справі № 904/2373/13.

Стаття 20 Господарського процесуального кодексу України визначає предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З поданої позивачем заяви попередньо вбачається, що розгляд вказаної заяви віднесений до юрисдикції загальних судів, адже позивач, заявляючи позов саме як фізична особа (а не фізична особа-підприємець) не викладає обставин, які б свідчили, що спірні правовідносини виникли з господарських правовідносин.

При цьому та обставина, що арешт було накладено на підставі рішення господарського суду сама по собі не вказує на те, що спір у даній справі виник з господарських правовідносин.

Водночас, ст.ст. 339, 340 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців також у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Оцінюючи позовну заяву від 24.08.2022 за вих. № б/н, господарський суд вбачає необхідність рекомендувати позивачу викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а саме з приводу того, чому на думку позивача даний спір з урахуванням суб`єктного складу сторін не підсудний суду загальної юрисдикції; з чого випливає, що предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин є господарськими. Також позивачу слід зазначити докази, які підтверджують вказані обставини, зокрема, щодо того кому належало спірне майно на момент його арешту, та правові підстави позову.

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 від 24.08.2022 за вих. № б/н залишити без руху.

Запропонувати позивачу викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а саме з приводу того, чому на думку позивача даний спір з урахуванням суб`єктного складу сторін не підсудний суду загальної юрисдикції; з чого випливає, що предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин є господарськими. Також позивачу слід зазначити докази, які підтверджують вказані обставини, зокрема, щодо того кому належало спірне майно на момент його арешту, та правові підстави позову.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (06.09.2022) та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Дупляк