УХВАЛА

м. Київ

01.09.2022Справа № 910/13391/21

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (№ 19-2/07)

на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Дудар Нікіти Сергійовича

у справі № 910/13391/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро»

до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного

матеріалу»

про стягнення 416.018,15 грн

Суддя Сівакова В.В.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

16.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення 416.018,15 грн, з яких 105.371,81 грн становить пеня, 70.605,44 грн інфляційні втрати та 30% річних у розмірі 240.040,90 грн за неналежне виконання договору поставки ЗЗР в кредит № 014-КС від 21.05.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/13391/21 від 19.10.2021 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» 70.605,44 грн інфляційних втрат, 1.059,08 грн витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва № 910/13391/21 від 11.11.2021 присуджено до стягнення з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» 5.431,52 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/13391/21 від 06.12.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі № 910/13391/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» 70.605,44 грн інфляційних втрат, 105.371,81 грн пені, 240.040,90 грн 30% річних, 6.240,27 грн. витрат по сплаті судового збору.

Також даною постановою стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» 7.771,79 грн витрат за подання апеляційної скарги.

Постановою (додатковою) Північного апеляційного господарського суду № 910/13391/21 від 10.01.2022 стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» 44.270,64 грн витрат на професійну правничу допомогу.

24.01.2022 на примусове виконання зазначених постанов Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

02.05.2022 від позивача до суду надійшла скарга № 25-9/04 від 25.04.2022 на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13391/21 від 24.06.2021 в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» в частині визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під час примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/13391/21 відмовлено повністю; провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» в частині зобов`язання державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом направлення на адресу ТОВ «Спектр-Агро» постанови (або іншого виконавчо-процесуального документу) Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), закрито.

21.07.2022 від позивача до суду надійшла скарга № 19-2/07 від 19.07.2022 на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дудар Нікіти Сергійовича, відповідно до якої скаржник просить:

1) Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дудар Нікіти Сергійовича у виконавчому провадженні № 68909107 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/13391/21, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68909107 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/13391/21 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

2) Зобов`язати державного виконавця Дудар Нікіту Сергійовича або іншу посадову особу Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68909107 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/13391/21 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

У скарзі заявник просить розглядати скаргу без виклику сторін.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоровёя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а суди повинні забезпечувати безпеку учасників судового провадження, запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист та визначених законом процесуальних прав в умовах воєнного стану, коли реалізація учасниками справи своїх прав і обов`язків є суттєво ускладненою.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, з метою збереження життя та здоров`я представників сторін, працівників апарату суду та суддів, ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13391/21 від 25.07.2022 вирішено розгляд скарги № 19-2/07 від 19.07.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» здійснити в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Даною ухвалою запропоновано боржнику у строк до 05.08.2022 подати письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі, а також докази направлення письмових пояснень з доданими до них документами на адресу стягувача та Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); зобов`язано Голосіївський ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у строк до 05.08.2022 подати письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі, а також докази направлення письмових пояснень з доданими до них документами на адресу стягувача та боржника.

Відповідач вимог ухвали суду від 25.07.2022 не виконав.

Голосіївський ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вимог ухвали суду від 25.07.2022 не виконав.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів суду.

Матеріали справи (опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек № 730) свідчать, що 23.02.2022 позивачем на адресу Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) рекомендованою кореспонденцією № 730 було надіслано заяву № 23-1/02 від 23.02.2022 про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/13391/21 від 24.01.2022 про стягнення 422.258,42 грн разом з оригіналом цього наказу та довіреністю представника.

Згідно роздруківки з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором № 730 отримано Голосіївським ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 04.04.2022.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, ДП «НАІС» тимчасово призупинило роботу Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України, і тільки починаючи з квітня 2022 року Державне підприємство «Національні інформаційні системи» частково почало відновлювати доступ виконавців до автоматизованої системи виконавчих проваджень, в порядку передбаченому наказом Міністерства юстиції України № 1310/5 від 04.04.2022 «Деякі питання доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру приватних виконавців України у період воєнного стану».

З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2022 заступником начальника відділу Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Р.Г. винесено постанову ВП № 68909107 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13391/21 від 24.01.2022 про стягнення з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» 422.258,42 грн.

Згідно відомостей що містяться у Автоматизованій системі виконавчих проваджень стосовно виконавчого провадження № 68909107 наявна наступна інформація про прийняття таких постанов:

1) 02.05.2022 - постанова про відкриття виконавчого провадження;

2) 02.05.2022 - постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором);

3) 02.05.2022 - постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій;

4) 02.05.2022 - постанова про стягнення виконавчого збору;

5) 02.05.2022 - постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного;

6) 16.06.2022 - загальна постанова без затвердження (доручення про здійснення опису та арешту майна боржника, винесене державним виконавцем Дударем Нікітою Сергійовичем при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069);

7) 29.07.2022 - постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних (в Автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо категорії стягнення).

Також вбачається, що 02.05.2022 державним виконавцем здійснено запит до Державної фіскальної служби України щодо наявності рахунків у боржника та запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

02.05.2022 отримано відповідь Міністерства внутрішніх справ України згідно якої за боржником зареєстровано 193 транспортних засоби.

02.05.2022 отримано відповідь від Державної фіскальної служби України згідно якої у боржника наявні 53 рахунки у банківських установах.

02.05.2022 заступником начальника відділу Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) приєднання виконавчого провадження № 68909107 до зведеного виконавчого провадження № 65308069.

Будь-яка інша інформація стосовно вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 689090107 на сайті Міністерства юстиції України у Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня.

Скаржник в обґрунтування скарги зазначає, що аналіз матеріалів виконавчого провадження № 68909107 у Автоматизованій системі виконавчих проваджень дозволяє зробити висновок про порушення Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) статей 10, 18, 36 та ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник зазначає, що виявлення рахунків боржника як в загальному так і на предмет відкриття нових рахунків за період з 02.05.2022 по 18.07.2022 проводилась з порушенням порядку та строків передбачених ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а саме лише один раз 02.05.2022 під час відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що у зазначений період арешт коштів на виявлених рахунках боржника так і не здійснено. Також посилаючись на ч. 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що державним виконавцем не отримано виписку про рух коштів по рахунках боржника за період з моменту відкриття виконавчих проваджень. Зазначає, що 02.05.2022 було виявлено рухоме майно (транспортні засоби) у великій кількості, проте з моменту виявлення такого майна станом на 18.07.2022 його в розшук не оголошено та арешт на нього не накладений. Також у виконавчому провадженні № 68909107 не звернено стягнення на майно та кошти, котрі обліковуються, зареєстровані та належать філіям боржника. Вважає, що порушено приписи п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 337 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи 02.05.2022 відкрито виконавче провадження ВП № 68909107 та в цей же день приєднано його до зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069.

Суд відзначає, що згідно пошуку у Автоматизованій системі виконавчих проваджень за номером зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069 вбачається, що до цього провадження входять 99 виконавчих проваджень (роздруківка міститься в матеріалах справи).

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі Інструкція) у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції визначено, що об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

За наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження (п. 16 розділу ІІІ Інструкції).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц та у постановах від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 15.05.2019 у справі № 924/1389/13 викладений правовий висновок, згідно якого оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Верховний Суд у постанові від 05.11.2019 у справі № 911/3332/14 відзначив, що суди попередніх інстанцій встановивши, що у зведеному виконавчому провадженні об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, дійшли правомірного висновку про те, що бездіяльність державного виконавця під час виконання цього зведеного виконавчого провадження підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 387 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому провадження у справі належить закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

У суду відсутня можливість перевірити у Автоматизованій системі виконавчих проваджень інформацію щодо зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069, оскільки у суду відсутній ідентифікатор доступу до цього виконавчого провадження, а по пошуку за номером виконавчого провадження ВП № 65308069 отримано лише інформацію про: номери виконавчих проваджень, що входять до цього зведеного виконавчого провадження; стягувачів та їх коди ЄДРПОУ; боржника та його код ЄДРПОУ; дати відкриття виконавчих проваджень; стан виконавчих проваджень. За пошуком у Автоматизованій системі виконавчих проваджень по номеру виконавчих проваджень, що входять до складу зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069 також є доступ лише до інформації щодо стягувачів та їх кодів ЄДРПОУ; боржника та його коду ЄДРПОУ; дати відкриття виконавчих проваджень; стан виконавчих проваджень.

Отже, за відсутності у суду повного доступу у Автоматизованій системі виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069 не вбачається за можливе встановити за правилами якої юрисдикції і якими судами ухвалені судові рішення, примусове виконання яких здійснюється у зведеному виконавчому провадженні ВП № 65308069, а отже у суду відсутні підстави для закриття провадження щодо розгляду поданої у даній справі Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» скарги № 19-2/07 від 19.07.2022 на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає наступні заходи примусового виконання рішень: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Приписами ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначаються строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій, відповідно до якої виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого ч. 7 ст. 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 абз 2 ч. 1 вказаної статті).

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Отже, покладення на державного виконавця вказаного обов`язку означає, що державний виконавець у ході виконавчого провадження зобов`язаний використати увесь обсяг прав і обов`язків, якими він наділений згідно із законодавством, з метою забезпечення примусового виконання виконавчого документа. Тобто державний виконавець зобов`язаний максимально вжити всіх можливих заходів для розшуку боржника та належного йому майна, не обмежуючись при цьому лише окремими з них.

Відповідно до абз. 2 п. 8 розділу VIII Інструкції за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Суд відзначає, що при зведеному виконавчому провадженні існує правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника декількох рішень, щодо виконання яких виконавець вчиняє єдині виконавчі дії. При цьому встановлено черговість задоволення вимог стягувачів, яка наведена у статті 46 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник, що є стягувачем за виконавчим провадженням ВП № 68909107, яке приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069 не був позбавлений права у відповідності до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» ознайомлюватися з матеріалами зведеного виконавчого провадження, робити з нього виписки, знімати копії, …

Суд звертає увагу на те, що відсутність у скаржника (незнання через байдужість або небажання дізнатися) інформації щодо вчинення виконавчих дії в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069 не свідчить про бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого провадження ВП № 68909107, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069.

У суду відсутня можливість перевірити у Автоматизованій системі виконавчих проваджень інформацію щодо вчинення державним виконавцем дій у зведеному виконавчому провадженні ВП № 65308069.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення наведених норм, скаржником належними засобами доказування не доведено бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не вчинення всіх необхідних заходів для виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/13391/21 від 24.01.2022 про стягнення 422.258,42 грн.

Доказів на підтвердження того, що в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069 державним виконавцем не було вчинено всіх зазначених скаржником виконавчих дій, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» матеріали справи не містять.

Напроти згідно відомостей у Автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження ВП № 68909107 наявна інформація, що 16.06.2022 державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дударем Нікітою Сергійовичем при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ВП № 65308069 доручено Ізмаїльському відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі

Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

здійснити опис та арешту майна боржника, а саме посіви ячменю, що знаходиться на земельних ділянках кадостровий номер: :01:002:1975, :01:002:1974, :01:002:1983, :01:002:1984 в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області.

Стосовно посилань скаржника на порушення приписів п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 337 Господарського процесуального кодексу України суд відзначає наступне.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, державний виконавець, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України, повинен довести факт ухилення боржника (його керівника) від виконання зобов`язання, що на практиці є досить складно.

Крім того, судом враховано неоднозначну практику господарських судів з приводу трактування статті 337 Господарського процесуального кодексу України та можливості її застосування до керівника боржника, оскільки в останній використовується словосполучення «тимчасове обмеження фізичної особи - боржника», що дає підстави для висновку, що дані приписи можуть бути застосовані виключно у разі якщо боржником є фізична особа.

Також скаржник просить суд зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68909107 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/13391/21 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, а за результатами розгляду скарги суд може лише зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Проте, скаржником не визначено які саме дії він просить суд зобов`язати вчинити державного виконавця, як і не наведено обставин та не надано доказів на їх підтвердження, що державний виконавець ухиляється від вчинення таких дій.

Тобто, вимога скаржника про зобов`язання усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68909107 є абстрактною та полягає у зобов`язанні державного виконавця вчиняти виконавчі дії, обов`язок із вчинення яких на нього покладений нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» № 19-2/07 від 19.07.2022 на бездіяльність Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 234, 342 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні скарги № 19-2/07 від 19.07.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» на бездіяльність Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова