РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.09.2022Справа № 910/19565/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"», м. Дніпро

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"», м. Київ

про стягнення 18 262 066,74 грн,

Представники сторін:

від позивача: Сахневич Н.І., Кур`ян К.І.;

від відповідача: Слівінський М.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"» (далі - ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» (далі - ДП «НАЕК "Енергоатом"»/відповідач) про стягнення 18 262 066,74 грн, у тому числі: 12 488 722,15 грн - інфляційних втрат та 5 773 344,59 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок невиконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва у справі №18/113-53/81, позивачем нараховано на загальну суму, яка стягнута за цим рішенням з урахуванням часткової сплати, 3% річних та інфляційні втрати.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.11.2021 позовну заяву ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» залишив без руху.

30.11.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.12.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 17.01.2022 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2021).

16.12.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді.

17.12.2021 до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому ДП «НАЕК "Енергоатом"» заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що між сторонами на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 не виникло нових зобов`язань, а застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України можливе лише щодо зобов`язань відносно суми основного боргу.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.12.2022 повідомив сторін, що підготовче засідання, призначене на 17.01.2022, не відбудеться у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. у відпустці та відповідно призначив підготовче засідання на 31.01.2022.

31.01.2022 через канцелярію суду від позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 31.01.2022, а також від позивача надійшла відповідь на відзив.

31.01.2022 суд відклав підготовче засідання на 21.02.2022.

09.02.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

21.02.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшли клопотання про долучення доказів у справі та про зупинення провадження у справі.

21.02.2022 у судовому засіданні позивачем подано письмові пояснення на заперечення відповідача проти вирішення спору в господарському суді та залишення позову без розгляду.

21.02.2022 у підготовчому засіданні суд, розглянувши клопотання відповідача про передачу справи на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, відмовив у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

Обґрунтовуючи заяву про передачу справи на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, ДП «НАЕК "Енергоатом"» зазначає, що в рішенні Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі № 18/113-53/81 встановлено, що спірні правовідносини виникли з контракту №21-06/1820 від 31.12.1996, який укладено між ВП «Рівненська АЕС» та резидентом Російської Федерації АТ «Твел». У подальшому, шляхом укладення ряду договорів відступлення права вимоги, від ДП «НАЕК "Енергоатом"» до ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» перейшло право вимоги частини боргу по цьому контракту, в тому числі за договором №1331 від 24.11.1997, укладеним між відповідачем та Компанією «AVIS TRADING GROUP».

Відповідач стверджує, що оскільки контракт №21-06/1820 від 31.12.1996 та договір №1331 від 24.11.1997 містять арбітражні застереження, відповідно всі спори, які виникають з цих договорів мають розглядатися в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

Суд, дослідивши контракт № 21-06/1820 від 31.12.1996, укладений між ВП «Рівненська АЕС» та резидентом Російської Федерації АТ «Твел» та договір №1331 від 24.11.1997, укладений між ДП «НАЕК "Енергоатом"» та Компанією «AVIS TRADING GROUP» дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, оскільки позивач та відповідач не є між собою сторонами за цими договорами, відповідно арбітражні застереження, які містяться в цих договорах не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, з огляду на ч. 6 ст. 4 ГПК України.

21.02.2022 суд відклав підготовче засідання на 21.03.2022.

Підготовче засідання 21.03.2022 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. у відпустці.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 03.05.2022 повідомив сторін про призначення підготовчого засідання на 13.06.2022.

08.06.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

09.06.2022 через канцелярію суду надійшли клопотання позивача про зміну підстав позову та письмові пояснення у справі, в яких зокрема позивач зазначає, що грошові зобов`язання відповідача перед позивачем не виникли з рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81, а цим судовим актом встановлено та підтверджено наявність грошових зобов`язань ДП «НАЕК "Енергоатом"» перед ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"».

13.06.2022 суд відклав підготовче засідання на 18.07.2022.

18.07.2022 у підготовчому засіданні суд, керуючись положеннями ст. 227 ГПК України, відмовив відповідачу у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі з підстав необґрунтованості.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 01.08.2022.

01.08.2022 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 22.08.2022.

22.08.2022 через канцелярію суду від позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та про зупинення провадження у справі.

22.08.2022 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 05.09.2022.

05.09.2022 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

Суд, розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі від 22.08.2022, керуючись положеннями ч. 3 ст. 195 ГПК України, відмовив у його задоволенні.

У судовому засіданні представники ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» позовні вимоги підтримали у повному обсязі, представник ДП «НАЕК "Енергоатом"» проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд міста Києва рішенням від 04.08.2011 у справі № 18/113-53/81 позов Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» про стягнення 154 268 280,35 грн задовольнив частково, присудив до стягнення з ДП «НАЕК "Енергоатом"» на користь ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» 2 562 101,36 грн основного боргу, 1 207 585,52 грн курсової різниці при зміні валютних курсів, 118 209 236,00 грн компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором № 1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди № 1 від 02.03.1998 та угоди № 1 від 19.05.1998, 1 283 659,85 грн три проценти річних від простроченої суми, 4 020 411,84 грн комісійної винагороди згідно з договором доручення № 1348А від 02.03.1998 і угодою № 1 від 19.05.1998, 25 500,00 грн витрат по сплаті державного мита та 194,71 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановами Вищого господарського суду України від 31.01.2012 та Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2011 рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 залишено без змін.

08.02.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 видано наказ.

Як стверджує позивач, станом на 30.11.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 виконано ДП «НАЕК "Енергоатом"» частково, внаслідок чого заборгованість останнього складала 66 302 038,51 грн.

24.09.2021 під час виконавчого провадження №34029225 з ДП «НАЕК "Енергоатом"» стягнуто в примусовому порядку на користь ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» грошові кошти в сумі 34 728 350,02 грн, що підтверджується довідкою АТ «Укрсиббанк» за вих. №57-1-16/33-509 від 24.11.2021.

Таким чином, за твердженням позивача, з 24.09.2021 по 28.11.2021 непогашена заборгованість становила 31 573 688,49 грн.

Отже, внаслідок невиконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 в повному обсязі, позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати з урахуванням часткової сплати заборгованості, зокрема на суму 66 302 038,51 грн за період з 30.11.2018 по 23.09.2021 та на суму 34 728 350,02 грн за період з 24.09.2021 по 28.11.2021.

За таких обставин, ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» просить суд стягнути з ДП «НАЕК "Енергоатом"» 3% річних у розмірі 5 773 344,59 грн та інфляційні втрати у розмірі 12 488 722,15 грн.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом вище встановлено, що Господарським судом міста Києва рішенням від 04.08.2011 у справі №18/113/-53/81, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2011 та постановою Вищого господарського суду від 31.01.2012, позов ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» до ДП «НАЕК "Енергоатом"» про стягнення 154 268 280,35 грн задоволено частково, зокрема, присуджено до стягнення з ДП «НАЕК "Енергоатом"» на користь ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» 2 562 101,36 грн основного боргу, 1 207 585,52 грн курсової різниці при зміні валютних курсів, 118 209 236,00 грн компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором № 1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди № 1 від 02.03.1998 та угоди № 1 від 19.05.1998, 1 283 659,85 грн три проценти річних від простроченої суми, 4 020 411,84 грн комісійної винагороди згідно з договором доручення № 1348А від 02.03.1998 і угодою № 1 від 19.05.1998, 25 500,00 грн витрат по сплаті державного мита та 194,71 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання судового акту 08.02.2012 видано наказ.

Судом вище встановлено та не заперечується сторонами, що рішення суду у справі №18/113/-53/81 відповідачем в повному обсязі не виконано, внаслідок чого позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму, стягнуту за цим рішенням з урахуванням часткового погашення відповідачем.

Відповідно до приписів статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

При цьому, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Отже, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання, необтяженого іншими нарахуваннями.

Разом з тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку та наданих пояснень, ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» обчислює нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму, яка складається не тільки з основного боргу, встановленого у рішенні Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81, а на всю стягнуту суму за цим рішенням, що суперечить положенням статті 625 ЦК України.

За вказаних обставин, суд вважає, що інфляційні втрати та 3% річних можуть бути нараховані на суму основного боргу, компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором №1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди №1 від 02.03.1998 та угоди №1 від 19.05.1998, а також комісійної винагороди згідно з договором доручення №1348А від 02.03.1998 і угодою №1 від 19.05.1998, що разом складає 124 791 749,20 грн.

При цьому, суд зазначає, що курсова різниця при зміні валютних курсів не є договірною відповідальністю, а має компенсаційний характер, тому на цю суму не можуть бути нараховані 3% річних та інфляційні втрати.

Таким чином, здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"» невірно визначено суми, на які може бути нараховано 3% річних, при цьому, суд зазначає, що позивачем безпідставно нараховано інфляційні втрати, оскільки основне грошове зобов`язання в договорі визначено в іноземній валюті.

Зокрема, Господарським судом міста Києва в рішенні від 04.08.2011 у справі №18/113/-53/81 встановлено, що внаслідок укладення угоди №05/К від 01.11.2001 між ТзОВ «Енерджі» та ЗАТ «СУАПзІІ "Укрелектроват"», позивач набув право вимоги до відповідача заборгованості у розмірі 500 000,00 доларів США, яка частково була сплачена ДП «НАЕК "Енергоатом"».

Також, з матеріалів справи вбачається, що стягнуті за рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113/-53/81 суми компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку за користування товарним кредитом та комісійна винагорода також розраховані, виходячи із основного грошового зобов`язання в іноземній валюті.

Так, положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання. Прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов`язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість нарахування позивачем інфляційних втрат на грошове зобов`язання, яке визначене в іноземній валюті, що має наслідком відмову у задоволенні цієї вимоги.

Крім того, як зазначено судом вище, позивач також невірно визначив суму боргу, на яку може бути нараховано 3% річних.

Виходячи із суми боргу, на яку нараховується 3% річних з урахуванням часткового погашення заборгованості, сумами для нарахування 3% річних є 63 785 098,43 грн за період з 30.11.2018 по 23.09.2021 та 29 056 748,41 грн за період з 24.09.2021 по 28.11.2021.

Отже, за розрахунком суду обґрунтованою до стягнення є сума 3% річних у розмірі 5 547 026,81 грн, що має наслідком часткове задоволення цієї вимоги.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"» задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"» (49000, місто Дніпро, вулиця Комсомольська, будинок 25, квартира 38; ідентифікаційний код 24236612) 5 547 026 (п`ять мільйонів п`ятсот сорок сім тисяч двадцять шість) грн 81 коп. - 3% річних та 83 205 (вісімдесят три тисячі двісті п`ять) грн 40 коп. - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 08.09.2022.

Суддя В.В. Бондарчук