УХВАЛА

м. Київ

31.08.2022Справа № 910/13771/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянувши скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» до Аграрного фонду про стягнення 2 129 089,02 грн.,

Без повідомлення (виклику) учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/13771/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» до Аграрного фонду про стягнення 2 129 089,02 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 вказаний позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 залишено без змін Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017, залишеного без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017, видано наказ - 10.01.2018.

Ухвалою суду від 21.12.2020 відмовлено в задоволенні заяви Аграрного фонду про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі № 910/13771/17. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 вищевказана ухвала залишена без змін.

26.11.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" надійшла заява про заміну сторони у справі та заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником у господарській справі №910/13771/17.

Ухвалою суду від 09.12.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони у справі та заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником у господарській справі №910/13771/17 задоволено у повному обсязі.

26.08.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга на бездіяльність органу виконання судового рішення під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/13771/17, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №910/13771/17.

В обгрунтування вищевказаної скарги, заявник зазначає, що листом вих. №5-06-06/8034 від 29 червня 2022 року Державної казначейської служби України повідомлено, що заборгованість згідно наказу Господарського суду міста Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/13771/17, виданий на примусове виконання Рішення Господарського суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №910/13771/17, котрий виконується із врахуванням Ухвали Господарського суду міста Києва по справі №910/13771/17 від 09 грудня 2021 року, станом на 29 червня 2022 року становить 1 606 322,56 грн.

Окрім того з вищевказаного листа вбачається, що Казначействі за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі - бюджетна програма) з 12.02.2018 обліковується наказ Господарського суду м. Києва по справі №910/13771/17 про стягнення коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» у розмірі 1 606 322,56 гривень.

Абзацом другим підпунктом 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та пунктом 3 Порядку № 845, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством, за черговістю надходження таких рішень до органів Казначейства.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/13771/17, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №910/13771/17, котра виразилась у повному та фактичному виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/13771/17, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №910/13771/17.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом здійснення заходів направлених на повне та фактичне виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/13771/17, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №910/13771/17, відповідно до положень чинного законодавства України.

Розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, суд дійшов до наступного обгрунтованого висновку.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень») передбачено гарантії держави щодо виконання судових рішень про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Так, статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 (далі - Положення № 215), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з підпунктами 1 та 2 пункту 3 цього Положення № 215 основними завданнями Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів та внесення на розгляд Міністра фінансів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах.

Відповідно до пункту 9 Положення № 215 Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (далі - органи Казначейства).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 845 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 4 наведеного Порядку на органи Казначейства покладено, зокрема, обов`язок із вжиття заходів до виконання виконавчих документів.

За змістом положень пунктів 24 та 25 Порядку № 845 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку:

- приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

- здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

- повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

За змістом положень пункту 15 Порядку № 845 дії органів Казначейства з виконання виконавчих документів можуть бути оскаржені до Казначейства або суду.

При цьому Порядок № 845 прямо не передбачає, суд якої юрисдикції розглядає скарги на дії органів Казначейства.

За змістом частини першої статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює, Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Водночас порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів Казначейства цим законом не визначено.

Положеннями статті 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Так, Велика Палата Верховного Суд у Постанові від 20 червня 2018 року по справі № 916/1226/16 дійшла висновку, що: «Закон України «Про виконавче провадження» та ГПК України передбачають порядок оскарження лише рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця. В той час, як органи Казначейства не є органами державної виконавчої служби. Як вже зазначалось вище, відповідно до пункту 1 Положення № 215, Казначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів».

Згідно із статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до адміністративної юрисдикції відноситься спір в публічно-правових відносинах, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві не входить до системи органів державної виконавчої служби України, а отже його дії, під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/13771/17, не можуть бути оскаржені в порядку Закону України «Про виконавче провадження» та відповідних положень ГПК України, які визначають порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців. Водночас у спірних правовідносинах, які виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» та Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві (орган казначейства) здійснює владні управлінські функції, покладені на нього відповідно із діючим законодавством.

Відтак, суд дійшов висновку, що розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палата Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі № 916/1226/16.

Відповідно до положень статті 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись статтями 175, 234, 232-236, 339 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.08.2022.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ