РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2022Справа № 911/454/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 911/454/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл»

до Державної служби України з безпеки на транспорті

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу

СУТЬ СПОРУ:

11 лютого 2022 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 09.02.2022 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" (позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач) про стягнення 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №205644 від 02.06.2020 року з позивача було стягнуто грошові кошти у розмірі 8500,00 грн. на користь відповідача. Втім, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 року у справі № 640/13091/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» до Державної служби України з безпеки на транспорті вказану постанову визнано протиправною та скасовано. Отже, позивач на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 8500,00 грн. як такі, що були набуті ним без достатньої правової підстави.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.02.2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" до Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення 8500,00 грн. передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

14 квітня 2022 року матеріали справи № 911/454/22 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 року позовну заяву б/н від 09.02.2022 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" до Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 486 ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 року у справі № 911/454/22 вручено уповноваженому представнику позивача - 29.04.2022 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 04.05.2022 року (включно).

09.05.2022 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 18.04.2022 року, оформлені супровідним листом № 27 від 02.05.2022 року. Вказані документи направлені засобами поштового зв`язку 02.05.2022 року, що підтверджується відбитком календарного штемпеля на конверті, тобто подані у встановлений судом строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/454/22, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 050, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 року у справі № 910/455/22 вручено уповноваженому представнику відповідача - 21.05.2022 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 06.06.2022 року (включно).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 року продовжено Державній службі України з безпеки на транспорті строк на подання відзиву на позов до 23.06.2022 року (включно).

06.06.2022 року через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення № 02-18-10/432 від 26.05.2022 року, в яких третя особа зазначає, що відповідно до Порядку № 787 обов`язковою умовою для повернення надміру зарахованих до бюджету коштів є підготовка органами, що контролюють справляння надходжень бюджету відповідного подання, а на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

24.06.2022 року на електронну пошту Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що Укртрансбезпека не є власником рахунків на які стягуються кошти за сплату адміністративно-господарських штрафів. Відповідач вказує, що кошти за сплату адміністративно-господарського штрафу сплачувались позивачем не на рахунок Укртрансбезпеки, а на рахунок Головного управління Казначейства у Київській області, тобто безпосередньо до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою № 205644 від 02.06.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн.

Постановою № 62857340 від 19.08.2020 року Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню постанови № 205644 від 02.06.2020 року по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" на користь Державної служби України з безпеки на транспорті адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500,00 грн.

Постановою № 62857340 від 18.11.2020 року Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі сплатою штрафу в повному обсязі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 року у справі № 640/13091/20 визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 205644 від 02.06.2020 року.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із заявою № 55 від 07.12.2021 року про сплату коштів у сумі 8500,00 грн., які були перераховані в межах виконавчого провадження № 62857340 протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання заяви. У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 688 вбачається, що заява відповідачем була отримана 09.12.2021 року, проте залишена ним без відповіді та задоволення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним здійснено сплату штрафу у розмірі 8500,00 грн. відповідно до постанови № 205644 від 02.06.2020 року Державної служби України з безпеки на транспорті, яка в подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 року у справі № 640/13091/20 була визнана протиправною та скасована. Отже, кошти у розмірі 8500,00 грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України підлягають поверненню позивачу, оскільки правова підстава для їх збереження відпала.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися способом захисту свого права, який має відповідати встановленим законом і крім того, забезпечувати ефективний захист порушеного права.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Тобто, у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження): як в момент його набуття (збереження), так і на час розгляду спору.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. При цьому, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 08.01.2019 у справі № 916/2927/17 та від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 Цивільного кодексу України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

За встановленими обставинами справи, постановою № 205644 від 02.06.2020 року Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн.

19.08.2020 року Таращанським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 62857340 по примусовому виконанню постанови № 205644 від 02.06.2020 року по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" на користь Державної служби України з безпеки на транспорті адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500,00 грн.

18.11.2020 року Таращанським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 62857340 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі сплатою штрафу в повному обсязі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 року у справі № 640/13091/20 визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 205644 від 02.06.2020 року.

Зазначені обставини визнані Державною службою України з безпект на транспорті у відзиві, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню.

Спір у справі стосується повернення грошових коштів, сплачених позивачем в межах виконавчого провадження з виконання вищеназваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка в подальшому була визнана протиправною та скасована Окружним адміністративним судом міста Києва.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що кошти утримуються за наявності правових підстав або ж були повернуті позивачу.

Згідно зі статтею 29 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України належать, зокрема, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, що відповідно до закону сплачуються при поданні ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів на клеймування державним пробірним клеймом до казенних підприємств пробірного контролю та під час набуття права власності на легкові автомобілі, з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна, з користування та надання послуг стільникового рухомого зв`язку.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787 (надалі - Порядок).

Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі). Дія Порядку не поширюється на операції з відшкодування податку на додану вартість та повернення з бюджету коштів за рішенням суду.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

У спірних правовідносинах органом, що здійснює контроль справляння надходжень бюджету за відповідним кодом класифікації доходів бюджету та за поданням якого мало б здійснюватись повернення коштів, які були посилково сплачені до Державного бюджету України, є Державна служба України з безпеки на транспорті.

У разі, коли орган, що здійснює контроль справляння надходжень бюджету за відповідним кодом класифікації доходів бюджету в установлений законом строк не надає відповідне подання органу державного казначейства, платник може скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру/помилково сплаченої суми) з Державного бюджету України.

Кошти Державного бюджету України належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому в господарському процесі згідно із частиною четвертою статті 56 ГПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Оскільки у цьому спорі органом, який здійснює контроль справляння надходжень бюджету за відповідним кодом класифікації доходів бюджету та за поданням якого мало б здійснюватись повернення коштів, що були помилково сплачені до Державного бюджету України, є Державна служба України з безпеки на транспорті, яка під час розгляду справи не спростувала ані факту помилкового надходження спірної суми, ані відсутності правових підстав для її утримання, суд дійшов висновку, що обов`язок обслуговування бюджетних коштів та списання цих коштів, у тому числі на відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам покладено на Державну казначейську службу України та її територіальні органи.

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачем не доведено реальність (дійсність) понесених ним адвокатських витрат.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» (ідентифікаційний код 34233121, адреса: 09543, Київська обл., Таращанський р-н, с. Ківшовата, вул. Свободи, 1а) безпідставно отримані кошти - 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

3. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, адреса: 03135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» (ідентифікаційний код 34233121, адреса: 09543, Київська обл., Таращанський р-н, с. Ківшовата, вул. Свободи, 1а) судовий збір - 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 06.09.2022р.

Суддя О.В. Котков