УХВАЛА

м. Київ

07.09.2022Справа № 910/5016/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства «Максі Паритет»

до товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин»

про стягнення 308225,79 грн,

Представники:

не викликались

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне підприємство «Максі Паритет» до товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» про стягнення 308225,79 грн, в тому числі 255300,00 грн боргу, 19927,39 грн пені, 32998,40 грн інфляційних втрат.

Приватне підприємство «Максі Паритет» та товариство з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» подали заяву про затвердження мирової угоди від 28.07.2022.

Відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановлює ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, або

2) одну сторону із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

У мировій угоді сторони дійшли згоди, що заборгованість в розмірі 255300 грн (сума основного боргу), яка була отримана з цільовим призначенням за договором № 16/03-1 про надання поворотної фінансової допомоги від 16.03.2012 для придбання нежитлових будівель, а саме: трансформаторної літ. «К», цегла, загальною площею 52,2 квадратних метрів та прохідної літ. «Г», (цегла) загальною площею 14,6 (чотирнадцять цілих шість десятих) кв. м, які знаходяться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1, погашається відповідачем шляхом передачі ПП «Максі Паритет» у власність наступного майна: нерухоме майно - трансформаторна літ. «К», цегла, (цегла), загальною площею 52,2 (п`ятдесят два цілих дві десяті) квадратних метрів та прохідну літ. «Г», (цегла) загальною площею 14,6 (чотирнадцять цілих шість десятих) квадратних метрів, які знаходяться за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Смілянська (колишня вулиця Комсомольська), будинок 173/1 та належить ТОВ «БМБ Маргарин» на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежилих будівель від 19 березня 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №420 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 19.03.2012 № витягу 11118824, що знаходиться на земельній ділянці: кадастровий номер :03:005:0365 площею 0,73 га, що знаходиться в м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1, з цільовим призначенням - земля сільськогосподарського призначення, за функціональним використанням - під господарськими будівлями та дворами, і промисловості, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «БМБ Маргарин» за Договорам № 16/03-1 про надання поворотної фінансової допомоги від 16.03.2012 за вартістю 212750,00 грн (п. 3). ПП «Максі Паритет» приймає у власність майно в рахунок погашення заборгованості за договором № 16/03-1 про надання поворотної фінансової допомоги від 16.03.2012 в сумі 255300,00 грн (сума основного боргу). Право власності на майно переходить до ПП «Максі Паритет» з моменту реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та підписання акту приймання-передачі майна з ТОВ «БМБ Маргарин» (п. 5).

Право власності, які і будь-яке суб`єктивне право, виникає за наявності певних юридичних фактів. Ці юридичні факти, які утворюють правовідносини власності, поділяються на первісні і похідні.

За первісних фактів право власності виникає на річ вперше, за похідних право власності виникає у суб`єкта внаслідок волевиявлення попереднього власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності - є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Отже, повнота панування власника над річчю означає можливість здійснення з цією річчю будь-яких дій.

Виходячи з вагомості права власності поряд з іншими цивільним правами законом встановлена його непорушність (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до цієї ж норми закону ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

Таким чином, позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Одним із способів захисту права власності є визнання його в судовому порядку.

Зокрема, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказаний спосіб захисту права власності пов`язаний з тим, що право власності має спиратись на певний титул, щоб бути доведеним перед іншими особами. Саме суд в разі виникнення спору здійснює це доведення.

Отже, рішення суду про визнання права власності, яке прийнято за результатами розгляду позову, поданого в порядку ст. 392 ЦК України, є правозахисним актом, і спрямоване на захист наявного у позивача права власності.

У зв`язку з цим, момент виникнення права не залежить від набрання рішенням законної сили, оскільки підставою для прийняття останнього є наявність у позивача до звернення до суду тих матеріально-правових фактів, з якими закон пов`язує виникнення права власності.

Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності згідно зі ст. 392 ЦК України є оспорення існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

Водночас, подання мирової угоди пов`язане зі зміною власника за рішенням суду.

У зв`язку з цим суд констатує, що відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством України не надано повноважень суду змінювати власника.

Оскільки умови мирової угоди суперечать закону, суд відмовляє в затвердженні мирової угоди.

На підставі викладеного, керуючись статтями 192, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної 28.07.2022 між приватним підприємством «Максі Паритет» та товариством з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин.

Ухвала набрала законної сили 07.09.2022.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун