ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1195/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

розглянувши справу №916/1195/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: акціонерного товариства Українська залізниця /, адреса 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5/ в особі філії Енергозбут акціонерного товариства Українська залізниця /, адреса 01135, м. Київ, вул. Жилянська, 97, адреса листування 65012, м. Одеса, пл. Старосінна, 35, e-mail: /

до відповідача: фізичної особи-підприємця Романюка Ігора Валентиновича /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 /

про стягнення 45 741,86 грн

ВСТАНОВИВ:

15.06.2022 року акціонерне товариство Українська залізниця в особі філії Енергозбут акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 1244/22/ до фізичної особи-підприємця Романюка Ігора Валентиновича про стягнення заборгованості за договором № УЗ/ЕЕЦ/О-16-01/1305 від 05.05.2016 року у розмірі 45 741,86 грн, з яких:

- 40 243,30 грн основний борг, в тому числі: 38 498,69 грн за послуги з розподілу електричної енергії; 1 744,61 грн послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії;

- 310,92 грн 3% річних;

- 3 114,83 грн інфляційні втрати;

- 2 072,81 грн пеня за прострочення оплати по договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № УЗ/ЕЕЦ/О-16-01/1305 від 05.05.2016 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 526, 610, 625 ЦК України.

Ухвалою суду від 17.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1195/22; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. З повернутого на адресу суду 13.07.2022 року за вх. № 10390/22 рекомендованого повідомлення вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження відповідача отримав 09.07.2022 року.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/1195/22, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено при безпосередньому дослідженні доказів, 05.05.2016 року між ПАТ «Українська залізниця» /позивач/ та ФОП Романюк Ігор Валентинович /відповідач/, укладено Договір №УЗ/ЕЕЦ/0-16-01/1305 про постачання електричної енергії.

31.10.2018 року Кабінет Міністрів України прийняв рішення про зміну типу акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне, перейменувавши його в Акціонерне товариство «Українська залізниця» (скорочена назва-АТ «Укрзалізниця»).

Таким чином АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав та обов`язків, що випливають з Договору про постачання електричної енергії №УЗ/ЕЕЦ/О-16-01/1305 від 05.05.2016 року.

З 01.01.2019 року АТ «Українська залізниця» припинила функції Постачальника на роздрібному ринку електричної енергії та згідно Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 08.11.2018 року, № 1395 «Про видачу ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами ) і постачання електричної енергії за регульованими тарифами» та Постанови НКРЕКП від 07.12.2018 року № 1669 «Про зміни в Постанову НКРЕКП від 08.11.2018 року, № 1395» набула статусу Оператора системи розподілу електричної енергії (ОСР).

Згідно п. 4 Постанови НКРЕКП, «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018, № 312 оператори системи розподілу укладають договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР.

Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР.

Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Судом встановлено, що починаючи з 01.01.2019 року відповідач споживав електричну енергію та здійснював оплату рахунків за послуги з розподілу електричної енергії отриманої від ОСР з 22.05.2019 року, тобто на даний час між позивачем, що є Оператором системи розподілу згідно Ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (Постанова НКРЕКП від 08.11.2018 року №1395) та відповідачем діють умови публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (Договір).

Відповідно до п.2.1 Договору - Оператор системи розподілу надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексом систем розподілу затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310.

Відповідно до п. 2.3. Договору - Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 до цього Договору «Порядок розрахунків».

Відповідно до абз. 3 п.5 Додатку 4 до Договору - «Порядок розрахунків» споживач здійснює остаточний розрахунок за розподілену електроенергію та інші платежі згідно з умовами цього Договору на підставі отриманих у Оператора системи розподілу рахунків протягом 5-ти операційних днів з дня їх отримання.

Згідно підписаного між сторонами акту приймання-передачі наданих послуг № 305 за лютий 2022 року від 28.02.2022 року вартість послуг становить 40 243,30 грн, з яких: 38 498,69 грн - розподіл електричної енергії; 1 744,51 грн перетікання реактивної електроенергії. Акт підписаний відповідачем особисто, скріплений печаткою та не містить жодних зауважень чи претензій.

Позивач вжив заходи досудового врегулювання спору, спрямувавши до відповідача претензію від 05.05.2020 року № ЕЕЦ-17/1369, з вимогою виконати свої зобов`язання за публічним договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та сплатити борг у розмірі 40 243,30 грн. На вказану претензію відповідач не відреагував.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст. 526 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 40 234,30 грн відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Енергозбут акціонерного товариства Українська залізниця в частині стягнення основного боргу цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача у розмірі 310,92 грн, інфляційних втрат у розмірі 3 114,83 грн та пені у розмірі 2 072,81 грн, суд вказує наступне.

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором № УЗ/ЕЕЦ/О-16-01/1305 від 05.05.2016 року за період з 28.02.2022 року по 01.06.2022 року становить 2 072,81 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

Судом встановлено, що інфляційні втрати за Договором № УЗ/ЕЕЦ/О-16-01/1305 від 05.05.2016 року за період з 28.02.2022 року по 01.06.2022 року становлять 3 114,83 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

Судом встановлено, що 3 % річних за Договором № УЗ/ЕЕЦ/О-16-01/1305 від 05.05.2016 року за період з 28.02.2022 року по 01.06.2022 року становлять 310,92 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Енергозбут акціонерного товариства Українська залізниця підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд зауважує, що відповідачем на виконання положень ч. 1 ст. 74 ГПК України не надано належних доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у 2 481,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 4745889 від 27.05.2022 року (а.с. 29).

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Енергозбут акціонерного товариства Українська залізницяу повному обсязі, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Енергозбут акціонерного товариства Українська залізниця задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Романюка Ігора Валентиновича /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 / на користь акціонерного товариства Українська залізниця /, адреса 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5/ в особі філії Енергозбут акціонерного товариства Українська залізниця /, адреса 01135, м. Київ, вул. Жилянська, 97, адреса листування 65012, м. Одеса, пл. Старосінна, 35, e-mail: / заборгованість за договором № УЗ/ЕЕЦ/О-16-01/1305 від 05.05.2016 року у розмірі 45 741,86 грн /сорок п`ять тисяч сімсот сорок одна гривня 86 копійок/, з яких: 40 243,30 грн основний борг, в тому числі: 38 498,69 грн за послуги з розподілу електричної енергії; 1 744,61 грн послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії; 310,92 грн 3% річних; 3 114,83 грн інфляційні втрати; 2 072,81 грн пеня за прострочення оплати по договору.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Романюка Ігора Валентиновича /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 / на користь акціонерного товариства Українська залізниця /, адреса 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5/ в особі філії Енергозбут акціонерного товариства Українська залізниця /, адреса 01135, м. Київ, вул. Жилянська, 97, адреса листування 65012, м. Одеса, пл. Старосінна, 35, e-mail: / судовий збір у розмірі 2481,00 грн /дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 вересня 2022 р.

Суддя Н.Д. Петренко