ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2022 р. Справа № 924/27/22

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Грамчука І.В. при секретарі судового засідання Мазій І.А., розглянувши у відкритому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Летичівське" смт Летичів Хмельницької області

до Приватного підприємства агрофірма "Троя" с. Климашівка Хмельницького району Хмельницької області

про розірвання договору оренди землі

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

Приватне акціонерне товариство "Летичівське" звернулось до суду з позовом до приватного підприємства агрофірма "Троя" с. Климашівка Хмельницького району Хмельницької області про розірвання договору оренди землі від 22.01.2019, про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :11:005:0022, площею 35,3172 га, з підстав несплати відповідачем орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.01.2022, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Грамчуку І.В.

Ухвалою суду від 14.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Летичівське" смт Летичів Хмельницької області до Приватного підприємства агрофірма "Троя" с.Климашівка Хмельницького району Хмельницької області про розірвання договору оренди землі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10:00 год. 14 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 14.02.2022 відкладено підготовче засідання у справі № 924/27/22 на 9 год. 30 хв. 2 березня 2022 р.

Ухвалою суду від 02.03.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 924/27/22 на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання у справі № 924/27/22 на 09:30 год. 27 квітня 2022 р.

Ухвалою суду від 27.04.2022 відкладено підготовче засідання у справі № 924/27/22 на 09:30 год. 25 травня 2022 р.

Ухвалою суду від 25.05.2022 закрито підготовче провадження у справі № 924/27/22 з призначеннням її до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 11:00 год. "14" червня 2022 р.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного підприємства агрофірма "Троя" про розірвання договору оренди землі від 22.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Летичівське" та Приватним підприємством агрофірма "Троя" укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у платне користування земельну ділянку кадастровий номер :11:005:0022, площею 35,3172 га, з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Летичівської селищної ради Хмельницької області. Відповідно до п. 6 договору, останній укладено строком на 15 років. Пунктами 7, 10 договору встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 43043,39 грн. на рік, яку відповідач зобов`язався сплачувати щороку в строк до 31 грудня за весь рік. Позивач вказує, що в порушення укладеного договору оренди, відповідач станом на 07.07.2021 орендну плату за користування земельною ділянкою у 2019 році в сумі 43043,39 грн. та за користування земельною ділянкою у 2020 році в сумі 43043,39 грн. не сплатив, чим порушив умови п.п. 7, 10 договору. Звертає увагу, що відповідно до п. 28 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно з п. 29 договору оренди, на вимогу однієї із сторін цей договір може бути достроково розірваний за рішенням суду, в порядку, встановленому законом. Пунктом 21 договору визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Посилаючись на приписи Закону України "Про оренду землі", Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, позивач зазначає, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати. З огляду на те, що у відповідача існує заборгованість по орендній платі за період з січня 2019 року по грудень 2020 року, що вказує на систематичність несплати останньої, позивач звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати договір оренди землі від 22.01.2019.

Представник позивача в судове засідання 14.06.2022 не з`явився. 13.05.2022 на адресу суду від останнього надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, де останній зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить задовольнити позов.

Представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та ознайомлення з матеріалами справи.

Наразі в отриманих судом письмових поясненнях (вх. № 05-22/3428/22 від 05.07.2022р.) представник відповідача відмітив, що із змістом позовних вимог ПАТ«Летичівське», ПП Агрофірма «Троя» не погоджується із урахуванням наступного.

Так, відповідно до п. 13 Договору оренди землі від 22.01.2019 року, земельна ділянка передається для вирощування сільськогосподарської продукції.

Водночас, за інформацією представника, на спірній земельній ділянці знаходяться непродуктивні багаторічні насадження старих плодових дерев, що на думку представника, підтверджується фінансовою звітністю суб`єкта малого підприємництва, а тому земельна ділянка для ефективного її використання потребувала відповідної рекультивації, у зв`язку з чим між Орендодавцем та Орендарем було укладено додаткову угоду від 05.03.2019 року.

Згідно вказаної додаткової угоди договір оренди спірної земельної ділянки було доповнено п. 7.1, відповідно до якого сторони домовились, що у зв`язку з наявністю на земельній ділянці багаторічних насаджень (біологічних активів), які є непродуктивними, орендодавець бере на себе обов`язок звільнити земельну ділянку від багаторічних насаджень за власний рахунок або за рахунок орендної плати. При цьому обов`язок орендаря щодо сплати орендної плати, визначений пунктом 7 цього Договору, виникає з моменту звільнення земельної ділянки від багаторічних насаджень та письмового повідомлення орендодавцем орендаря про таке звільнення.

Таким чином представник дійшов висновку, що через вказану відкладальну обставину, можливість обумовлення якої передбачена ст. 212 ЦК України, а також те, що ПАТ «Летичівське» (Орендодавець) не звільнило спірну земельну ділянку від багаторічних насаджень, письмово не повідомило про таке звільнення ПП Агрофірма «Троя» (Орендаря), у останнього обов`язок із внесення орендної плати не виник.

Більш того, представник відмітив, що з огляду на наявність багаторічних насаджень ПП Агрофірма «Троя» фактично не могло використовувати спірну земельну ділянку для вирощування сільськогосподарської продукції згідно п. 13 Договору оренди землі.

В свою чергу, ПАТ «Летичівське», не заперечуючи факт наявності на спірній земельній ділянці багаторічних насаджень, а також факт укладення додаткової угоди від 05.03.2019 року до договору оренди землі від 22.01.2019 року, не погодилось з тим, що обов`язок із внесення орендної плати у ПП Агрофірма «Троя» не виник.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренди землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В свою чергу, звертаємо увагу суду, що відповідно до вказаних вище положень державній реєстрації підлягає саме право оренди, а не договір оренди.

Також наголошуємо, що ст. 14 Закону України «Про оренди землі» встановлює, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Тобто, спеціальний закон - Закон України «Про оренду землі», не передбачає, що договір оренди землі підлягає обов`язковій державній реєстрації, а вказано лише про обов`язковість державної реєстрації саме права оренди, тобто договір оренди землі має просто письмову форму.

Відповідно до частини 3 ст. 653 ЦК у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК).

Отже, оскільки додаткова угода від 05.03.2019 року, укладена у простій письмовій формі (у тій саме формі), що і договір оренди землі від 22.01.2019 року, ця додаткова угоди є такою, що відповідає вимогам ст. 654 ЦК України та змінює обсяг прав та обов`язків сторін.

Зауважуємо, що відповідно до п. 26 договору оренди землі від 22.01.2019 року, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Таким чином, сторони у договорі оренди землі від 22.01.2019 року чітко визначили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі та не передбачає обов`язкову державну реєстрацію, а отже додаткова угода від 05.03.2019 року є чинною.

Необхідно також вказати, що ПП Агрофірма «Троя» навіть технічно не могла провести державну реєстрацію додаткової угоди від 05.03.2019 року.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин був чинний Порядок ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року (в редакції від 22.06.2018 року).

Відповідно до п. 31 вказаного Порядку, до державного реєстру прав вносяться такі відомості про інше речове право, похідне від права власності, та суб`єктів такого права :

про суб`єкта іншого речового права

вид речового права;

строк дії речового права або ознака безстроковості;

дата (число, місяць та рік) закінчення строку дії речового права (у разі коли інше речове право має строк дії);

розмір основного зобов`язання (у разі державної реєстрації іпотеки);

реквізити заставної, відомості про видачу дубліката заставної, анулювання заставної (у разі державної реєстрації іпотеки та у разі коли іпотечним договором передбачено видачу заставної);

підстава для державної реєстрації іншого речового права.

Отже, діючим на той момент Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не було передбачено внесення відомостей щодо розміру орендної плати, тим більше, щодо порядку її сплати та нарахування.

Вказане також підтверджується і там, що з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права щодо спірної земельної ділянки в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права» відсутня інформація щодо розміру орендної плати, а тому змінити цей розділ є неможливим.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, представник просив суд долучити письмові пояснення до матеріалів справи та врахувати їх при прийнятті рішення.

Окрім того судом отримано клопотання відповідача (вх. № 05-08/1284/22 від 05.07.2022р.) про долучення до матеріалів справи доказів в якому представник відповідача вказав, що після ознайомлення 14.06.2022 року із матеріалами справи, йому стало відомо, що позивачем не надано усіх наявних у нього доказів, які стосуються предмету спору, а саме додаткової угоди від 05.03.2019 року до договорів оренди землі від 22.01.2019 року, а також фінансової звітності суб`єкта малого підприємництва, на підтвердження обставин, викладених в додатковій угоді до договорів оренди.

Вказані докази мають суттєве значення при вирішенні спору, оскільки врегульовують питання сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Про відсутність вказаних доказів в матеріалах справи стороні відповідача не було відомо до 14.06.2022 року.

У зв`язку із вищенаведеним представник просив суд поновити строк для подання додаткових доказів, долучивши до матеріалів справи додаткові докази, а саме додаткову угоду від 05.03.2019 року до договорів оренди землі від 22.01.2019 року, а також фінансової звітності суб`єкта малого підприємництва.

Натомість в отриманих судом поясненнях (вх. № 05-22/3929/22 від 28.07.2022р.) повноважний представник позивача заперечив проти можливого задоволення відміченого клопотання вказавши, що відповідач подав до суду клопотання № 05-08/1284/22 від 05.07.2022 року про долучення до справи додаткових доказів.

Відповідач просить поновити строк подання доказів у зв`язку відсутністю відомостей у Відповідача про ненадання Позивачем зазначених в клопотанні доказів до матеріалів справи.

Відповідно просить долучити до матеріалів справи: додаткову угоду від 05.03.2019 року до договорів оренди від 21.01.2019 року, фінансову звітність, яку Позивачем не надано суду.

Позивач заперечує проти клопотання про поновлення строків на подання додаткових доказів, виходячи з наступного:

По-перше, у позивача відсутня додаткова угода до договору оренди, яку просить долучити до матеріалів справи Відповідач. Дана додаткова угода з невідомих причин наявна лише у Відповідача, і викликає сумнів щодо її легітимності і дійсності.

По-друге: Відповідач своєчасно повідомлявся належним чином про відкриття провадження у справі, отримував копії позовної заяви з додатками та всі матеріали, що надавались суду Позивачем, що підтверджується відповідними доказами про надсилання Відповідачу копій цінними листами.

Отже Відповідач був належним чином обізнаний які документи додано до позовної заяви і які документи додавались під час підготовчого провадження.

Таким чином, та обставина що відповідач 14.06.2022 року дізнався копії яких документів подав Позивач до позовної заяви та під час підготовчого провадження, не відповідає дійсності і суперечить матеріалам справи.

Відповідач був обізнаний про дати відкриття провадження, про строки підготовчого провадження, про неодноразові перерви, оголошені під час підготовчого засідання з метою надання можливості Відповідачу своєчасно та з дотриманням положень ГПК України, подати заперечення та докази на яких вони грунтуються, проте належним чином на відповідні ухвали суду не реагував.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2022 року у справі № 924/22/22 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду по суті на 14.06.2022 року.

Після закінчення підготовчого засідання ГПК України не передбачено права Стороні подавати до суду жодних документів.

В клопотанні Відповідача також відсутнє посилання на норму господарського процесуального кодексу України, якою передбачається право Сторони подати нові докази, та поновити їй строк подання таких доказів. Таке право передбачено лише у підготовчому провадженні, якщо сторона з поважних причин пропустила встановлені судом чи законом строки подання відзиву з відповідним доказами, на які Він посилається.

Відповідно до ст.194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, Відповідач не навів жодних поважних причин щодо поновлення строку подання доказів та не заначив жодних правових норм, які визначають підстави для прийняття та долучення до матеріалів справи доказів, поданих на стадії розгляду справи по суті, а тому позивач просив суд відмовити в задоволенні клопотання про поновлення Відповідачу строків для подання додаткових доказів, відмовити в задоволенні клопотання про долучення доказів до матеріалів справи;

Додатково просив розглядати клопотання про поновлення строку для подання доказів без участі Представника Позивача.

Представник відповідача в судове засідання 07.09.2022р. не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням ухвал суду на адресу останнього зареєстровану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці та громадських формувань.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом враховується, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників сторін за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

В матеріалах справи наявна завірена копія укладеного між Публічним акціонерного товариства "Летичівське" (далі - орендодавець) та Приватним підприємством Агрофірма "Троя" (далі - орендар) укладено договору оренди землі від 22 січня 2019 року (далі - договір), згідно з пунктом 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить орендодавцю на праві власності, знаходиться на території Летичівської ОТГ Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки: :11:005:0022 (надалі - "земельна ділянка").

За умовами пункту 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 35,3172 га.

Договір укладено на 15 років з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Поновлення договору оренди відбувається згідно статті 33 Закону України "Про оренду землі" (пункт 6 договору).

Відповідно до пункту 7 договору орендна плата сплачується орендарем у розмірі 43043,39 грн., що складає 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Виплата орендної плати здійснюється у грошовій формі (пункт 8 договору).

Згідно з пунктом 10 договору орендна плата вноситься у строки: щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

У пункті 21 договору передбачено право орендодавця вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до пункту 27 договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

За умовами пункту 28 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

На вимогу однієї із сторін цей договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (пункт 29 договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено відтисками їх печаток.

Згідно з актом приймання - передачі земельної ділянки від 22.01.2019, орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 35,3172 га з кадастровим номером :11:005:0022 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно договору.

Відповідно до інформаційної довідки № 256280384 від 13.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на підставі договору оренди землі б/н від 22.01.2019, державним реєстратором Хмельницького БТІ Дубас О.О. 20.02.2019 проведено державну реєстрацію права оренди ПП Агрофірми "Троя" земельної ділянки площею 35,3172 га з кадастровим номером :11:005:0022, цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.

Матеріали справи містять виписку по рахунку ПРАТ "Летичівське" за період з 01 січня 2019 року по 10 січня 2022 року, яка не містить інформації щодо отримання позивачем за вказаний період будь-яких коштів від ПП Агрофірми "Троя".

В свою чергу, згідно з довідкою № 15/05-1 від 15.04.2022 директор ПРАТ "Летичівське" повідомляє, що на єдиний відкритий рахунок в банківській установі ні в касу підприємства будь-яких коштів, в тому числі орендної плати, від ПП Агрофірми "Троя" не надходило.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, ч. 1 ст. 759 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення договору оренди від 22.01.2019, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами ст. 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями ч.1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В ході судового розгляду суд встановив, що за договором оренди землі від 22.01.2019 позивач передав відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Летичівської ОТГ Хмельницької області, загальною площею 35,3172 га, кадастровий номер земельної ділянки : :11:005:0022.

Приписами ст. 24 Закону України "Про оренду землі" визначені права та обов`язки орендодавця, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до ст. 25 вищевказаного Закону, яку було доповнено абзацом сьомим згідно із Законом № 963-IX від 04.11.2020, орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Як передбачено ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України у чинній редакції за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Положення аналогічного змісту були закріплені і в редакції ст. 762 ЦК України, яка діяла до 13.06.2021.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

У п. 7 договору сторони погодили, що орендна плата сплачується орендарем у розмірі 43043,39 грн., що складає 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з п. 10 договору орендна плата вноситься у строки: щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Суд встановив, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та не сплачував позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою за період з 2019 по 2021 роки. Доказів на спростування вказаного матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 32 вищевказаного Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Вказані положення чинного законодавства знайшли своє відображення також у п.п. 28, 29 укладеного між сторонами договору.

Суд враховує, що невнесення орендної плати в обумовленому договором розмірі та в установлений строк є істотним порушенням умов договору, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження відповідних коштів з орендної плати.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за змістом ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Отже, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19, від 08.06.2021 у справі № 903/242/20, від 02.05.2018 у справі № 925/549/17 та від 22.10.2019 у справі № 923/826/18).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

У відповідності до ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б достовірно підтверджували про укладення сторонами додаткової угоди від 05.03.2019 року до спірного договору оренди землі від 22.01.2019 року, зайнятість земельної ділянки кадастровий номер :11:005:0022, площею 35,3172 га багаторічними насадженнями, віднесеними до довгострокових біологічних активів загальною вартістю в сумі 7 154 600 грн., що залишилась незмінною у відповідному розмірі протягом 2018р.

Оригінали вказаних документів в матеріалах справи відсутні, а тому зважаючи на заперечення позивача, відмічені докази судом до уваги не беруться з відмовою у задоволенні відповідного клопотання представника відповідача.

Матеріалами справи підтверджується істотне порушення відповідачем умов договору оренди, що полягає у систематичному невиконанні зобов`язань щодо погашення сум заборгованості за користування орендованою земельною ділянкою, у зв`язку з чим позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що відповідач в передбаченому законом порядку не спростував вказаних встановлених обставин справи, суд на підставі вищезазначених норм чинного законодавства дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та розірвання договору оренди землі від 22.01.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно з ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, в зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі, укладений 22.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Летичівське" та Приватним підприємством агрофірмою "Троя" щодо земельної ділянки кадастровий номер :11:005:0022, площею 35,3172 га.

Стягнути з Приватного підприємства агрофірма "Троя" (31318, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Климашівка, вул. Вокзальна, 1/2, код 31835640) на користь Приватного акціонерного товариства "Летичівське" (31500, Хмельницька обл., смт Летичів, вул. Ворошилова, буд. 2, код 00412576) 2270,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України та пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.09.2022.

Суддя І.В. Грамчук

Віддруковано у 3 примірниках:

1- до справи,

2- позивачу (31500, Хмельницька обл, смт. Летичів, вул. Ворошилова, 2) (),

3- відповідачу (31318, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Климашівка, вул. Вокзальна, 1/2).

Надіслати усім рекомендованим листом з повідомленням про вручення