ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/261/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

при секретарі судового засідання Петрова О.О.,

за участю представників сторін:

від Концерну Веселка - Швець К.О. (ордер серії ВН №1173781 від 16.08.2022р.);

від Одеської міської ради Явченко Д.В. (в порядку самопредставництва);

від Виконавчого комітету Одеської міської ради не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Концерну Веселка про зміну способу виконання судового рішення (вх.№2-679/22 від 16.08.2022р.)

по справі № 916/261/21

за позовом Концерну Веселка (65026, м. Одеса, вул. Гаванна, буд.10/12, )

до відповідача Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, )

про скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Господарського суду Одеської області на розгляді перебувала справа №916/261/21 за позовом Концерну Веселка до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача -Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.12.2021р. позов задоволено; скасовано свідоцтво про право власності серії САВ №349286 від 21.03.2007р., видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на домоволодіння в цілому, розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Торгова, 26, яке посвідчує комунальну власність територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради на нежилі будівлі №1, №2; скасовано державну реєстрацію права власності територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради на домоволодіння загальною площею 7 877,1 кв.м., розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Торгова, 26, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстроване 27.04.2018р. державним реєстратором Баховою Вікторією Іванівною, та припинено право комунальної власності територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради на домоволодіння загальною площею 7 877,1 кв.м., розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Торгова, 26, що належить територіальній громаді м.Одеси в особі міської ради на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №349286 від 21.03.2007р. на нежилі будівлі №1, №2, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер об`єкта в РПВП 18493871); стягнуто з Одеської міської ради на користь Концерну Веселка 4 540 грн. витрат по сплаті судового збору та 23 000 грн. - витрат на проведення експертизи.

20.01.2022р. на виконання рішенням Господарського суду Одеської області від 28.12.2021р. у справі №916/261/21 видано наказ щодо стягнення з Одеської міської ради на користь Концерну Веселка 4 540 грн. витрат по сплаті судового збору та 23 000 грн. - витрат на проведення експертизи.

16.08.2022р. до суду від Концерну Веселка надійшла заява (вх.№2-679/22), відповідно до якої останній просить суд змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021р. у справі №916/261/21 в частині стягнення з Одеської міської ради на користь Концерну Веселка 4 540 грн. витрат по сплаті судового збору та 23 000 грн. - витрат на проведення експертизи, шляхом стягнення з Одеської міської ради через Виконавчий комітет Одеської міської ради витрат по сплаті судового збору та витрат на проведення експертизи.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що 12.05.2022р. Концерн «Веселка» звернувся до ГУ Державної казначейської служби України у м.Одесі Одеської області з заявою про прийняття на виконання наказу № 916/261/21 від 20.01.2022р. про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021 року у справі № 916/261/21, однак, листом № 04-15-081562 від 27.05.2022р. Управлінням було повернуто без виконання вказаний наказ, у зв`язку із тим, що Одеська міська рада не має відкритих реєстраційних рахунків, рахунки цієї установи, з яких можливо б було здійснити безспірне списання, в управлінні Казначейства або будь-якому іншому територіальному органі Казначейства, - відсутні.

При цьому, заявник вказує, що 27.07.2022 р. Концерн «Веселка» звернувся до Одеської міської ради з листом № 27, яким просив у добровільному порядку виконати рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021 р. по справі № 916/261/21 в частині стягнення з Одеської міської ради на користь Концерну "Веселка" 4 540 грн. - витрат по сплаті судового збору та 23 000 грн. - витрат на проведення експертизи, однак, на сьогоднішній день відповіді не отримано.

Враховуючи вищевикладене, заявник, посилаючись на приписи Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст. 22 Бюджетного кодексу України, вважає, що стягнення за наказом Господарського суду Одеської області № 916/261/21 від 20.01.2022р. можливе шляхом безспірного списання коштів з рахунків Виконавчого комітету Одеської міської ради, як безпосереднього виконавчого органу Одеської міської ради, який наділений правом розпоряджатись коштами місцевого бюджету, оскільки відсутність рахунків у Одеській міській раді унеможливлює виконання судового рішення в частині стягнення судового збору та витрат на проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2022р. прийнято до розгляду заяву Концерну Веселка про зміну способу виконання судового рішення по справі №916/261/21, із призначенням її до розгляду в судовому засіданні на "31" серпня 2022 р. (з огляду на перебування судді Мостепаненко Ю.І. у запланованій щорічній відпустці).

26.06.2022р. до суду від Концерну Веселка надійшло клопотання про долучення додаткових документів (вх.№17495/22).

29.08.2022р. до суду від Одеської міської ради надійшли заперечення (вх.№17567/22), відповідно до яких остання просить суд у задоволенні заяви Концерну Веселка про зміну способу виконання судового рішення у справі №916/261/21 відмовити, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що у запропонованому стягувачем порядку виконання судового рішення фактично йде мова про заміну сторони у справі (про заміну сторони виконавчого провадження): з Одеської міської ради на Виконавчий комітет Одеської міської ради. При цьому, Одеська міська рада () та Виконавчий комітет Одеської міської ради () є різними, самостійними юридичними особами - організаціями, суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді. Враховуючи, що боржником у даній справі є саме Одеська міська рада, а не Виконавчий комітет Одеської міської ради, останній не може виконувати обов`язки за боржника - Одеську міську раду без існування законних на те підстав, наприклад, переведення боргу, правонаступництва, тощо, що відсутнє в даному випадку.

Також, Одеська міська рада просить суд, у разі задоволення заяви Концерну Веселка, відстрочити виконання такої ухвали до закінчення строку дії воєнного стану в України.

В судовому засіданні 31.08.2022р.:

- представник Концерну Веселка підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити;

- представник Одеської міської ради заперечував проти задоволення вказаної заяви, з підстав викладених у запереченнях.

Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату місце та час повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши заяву Концерну Веселка про зміну способу виконання судового рішення (вх.№2-679/22 від 16.08.2022р.), суд дійшов наступних висновків.

За змістом статті 331 ГПК України, суд за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення у розумінні реалізації завдань виконавчого провадження.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України.

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №904/1478/15.

З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2022р. на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021р. у справі №916/261/21 видано наказ щодо стягнення з Одеської міської ради на користь Концерну Веселка 4 540 грн. витрат по сплаті судового збору та 23 000 грн. - витрат на проведення експертизи.

10.02.2022р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) Коваленком В.О. розглянуто заяву Концерну «Веселку» щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/261/21 від 20.01.2022р. та винесено повідомлення №0301-3871 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.9 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ №845 від 03.08.2011р., рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників виконується на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 10 Закону України Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 6 ЗУ Про виконавче провадження визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Згідно п. 3 зазначеного Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Як вбачається з п. 16-21 Порядку №845, органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів:1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету; 2) що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії; 3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами; 4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти; 5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб; 6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

П. 26 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Відповідно до п. 24 Порядку №845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Як зазначає заявник, 12.05.2022р. він звернувся до ГУ державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області про прийняття на виконання наказу №916/261/21 від 20.01.2022р. про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021р. у справі №916/261/21.

27.05.2022р. Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області листом № 04-15-081562 повернуло Концерну «Веселка» наказ Господарського суду Одеської області №916/261/21 від 20.01.2022р. без виконання, у зв`язку із тим, що Одеська міська рада не має відкритих реєстраційних рахунків, та зазначило, що рахунки цієї установи, з яких можливо було б здійснити безспірне списання, в управлінні Казначейства або будь-якому іншому територіальному органі Казначейства, відсутні.

Разом з тим, на адвокатський запит представника Концерну «Веселка» - адвоката Швець К.О., Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області надало відповідь - лист № 04-15-08/928 від 04.08.2022р., в якому повідомило, що для надання інформації, за рахунок яких коштів фінансується та чи інша установа, необхідно, щоб рахунки цієї установи (розпорядника або одержувача бюджетних коштів) були відкриті в органі казначейства, в свою чергу, Одеська міська рада не має відкритих реєстраційних рахунків в органах казначейства, у зв`язку із чим, управління казначейства не в змозі надати запрошувану інформацію.

Крім того, 27.07.2022р. заявником на адресу Одеської міської ради було направлено лист №27, відповідно до якого Концерн «Веселка» просив боржника в добровільному порядку виконати рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021 р. по справі № 916/261/21 в частині стягнення з Одеської міської ради на користь Концерну "Веселка" 4 540 грн. - витрат по сплаті судового збору та 23 000 грн. - витрат на проведення експертизи.

У відповідь на вказаний лист, листом №788вих від 09.08.2022р. Одеська міська рада повідомила Концерн "Веселка", що стягнення коштів має здійснюватись у визначеному законодавством порядку, а саме на підставі Порядку №845 від 03.08.2011р.

З огляду на зазначене, Концерн "Веселка" просить суд змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021р. у справі №916/261/21 в частині стягнення з Одеської міської ради на користь Концерну Веселка 4 540 грн. витрат по сплаті судового збору та 23 000 грн. - витрат на проведення експертизи, шляхом стягнення з Одеської міської ради через Виконавчий комітет Одеської міської ради витрат по сплаті судового збору та витрат на проведення експертизи.

Ст. 142 Конституції України встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Як вбачається зі ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення; районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 ЗУ Про місцеве самоврядування).

Виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у мiстi (у разi її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень ( ч. 1 ст. 51 ЗУ Про місцеве самоврядування).

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів. (ст. 16 ст. ЗУ Про місцеве самоврядування).

Отже, Одеська міська рада є власником майна, у тому числі й доходів місцевих бюджетів, інших коштів тощо.

Ст. 1 Бюджетного кодексу України визначено, що місцевий бюджет - це нормативно-правовий акт відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідного виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що виконавчий комітет місцевої районної ради є розпорядником коштів місцевого бюджету, повноваження з виконання якого покладено на нього законом та затверджено обсяг бюджетних видатків місцевою радою у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що Одеська міська рада () та Виконавчий комітет Одеської міської ради () є різними, самостійними юридичними особами органами місцевого самоврядування, суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто, здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Діючі положення ГПК України не передбачають встановлення чи зміну способу або порядок виконання рішення суду шляхом фактичного виконання рішення суду іншою юридичною особою без визначеної законом правової підстави.

При цьому, визначення заявником способу виконання рішення, як стягнення заборгованості за виконавчим документом через іншу юридичну особу, фактично змінить зміст рішення, замінить боржника у зобов`язанні на особу, яка не була відповідачем у справі №916/261/21, та яка, відповідно до положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, є окремою юридичною особою та наділена власними повноваженнями.

Боржником за наказом Господарського суду Одеської області від 20.01.2022р. у справі №916/261/21 є саме Одеська міська рада, а Виконавчий комітет Одеської міської ради не був відповідачем у даній справі, а отже вказана юридична особа не може виконувати обов`язки за боржника без існування законних на те підстав.

Разом з тим, правові підстави заміни боржника у виконавчому провадження встановлені у ст. 334 ГПК України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд враховує, що заявником не подано суду відповідної заяви, згідно ст.334 ГПК України.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що зміна порядку виконання вказаного судового рішення фактично призведе до заміни боржника, покладе обов`язок його виконання на іншу особу, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Концерну Веселка про зміну способу виконання судового рішення шляхом стягнення з Одеської міської ради через Виконавчий комітет Одеської міської ради витрат по сплаті судового збору та витрат на проведення експертизи.

Керуючись ст. 234, ст. 331 Господарського процесуального України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Концерну Веселка про зміну способу виконання судового рішення (вх.№2-679/22 від 16.08.2022р.) відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.09.2022р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко