ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"05" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/911/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Сікорської Н.А.

розглядаючи скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Космос-1971" на дії приватного виконавця з примусового виконання рішення суду у справі за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Максван"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Космос-1971"

про стягнення 295 227,32 грн

за участю представника боржника: Козарик А.Г. - керівник ОСББ "Космос-1971", згідно витягу з ЄДРЮФОПГФ

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 11.02.2022р. стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Космос-1971" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Максван" 295227,32 грн. заборгованості; 4428,41 грн. судового збору; 20000,00 грн. судових витрат на надання професійної правничої допомоги.

22.03.2022 на виконання рішення суду видано наказ.

18.08.2022р. на адресу суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Космос-1971" надійшла скарга на дії приватного виконавця, згідно якої боржник просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. у виконавчому провадженні №69542082 при прийнятті постанови від 02.08.2022р. про арешт коштів ОСББ "Космос-1971" в сумі 352621,30 грн., які знаходяться на поточному розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в філії ЖУ ПАТ "Приватбанк";

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкову Є.О. вжити заходів щодо зняття арешту у виконавчому провадженні №69542082 з коштів ОСББ "Космос-1971", які знаходяться на розрахунковому рахунку для виплати заробітної плати № НОМЕР_1 в філії ЖУ ПАТ "Приватбанк", в межах суми арештованих коштів - 340869,89 грн. (т.2, а.с.1-68).

Ухвалою суду від 19.08.2022 скаргу на дії приватного виконавця прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 29.08.2022.

29.08.2022 приватним виконавцем Волковою Є.О. надіслано відзив на скаргу та копії матеріалів виконавчого провадження (т.2, а.с.73-86).

В судовому засіданні 29.08.2022р. судом оголошено перерву до 05.09.2022р.

02.09.2022р. на адресу суду від ОСББ "Космос-1971" надійшли заперечення на відзив на скаргу (т.2, а.с.94-105).

В судовому засіданні 05.09.2022р. судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Скарга ОСББ "Космос-1971" мотивована тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 02.08.2022р. у ВП №69542082 на банківські рахунки ОСББ накладено арешт, в тому числі на поточний рахунок № НОМЕР_1 в філії ЖУ ПАТ «Приватбанк», який використовується боржником для виплати заробітної плати працівникам.

11.08.2022 ОСББ "Космос-1971" звернулося із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про зняття арешту з коштів для виплати заробітної плати в межах суми 340869,89 грн., однак виконавець вимоги ОСББ не виконала.

Посилаючись на приписи ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" боржник вважає дії державного виконавця неправомірними, а постанову від 02.08.2022р. у ВП №69542082 в частині арешту грошових коштів незаконною та безпідставною.

Вказав, що станом на 01.08.2022р. в ОСББ "Космос-1971" виникло зобов`язання з виплати заробітної плати, відпускних, сплати обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плати та інших обов`язкових платежів в розмірі 616206,95 грн.

Приватний виконавець у відзиві на скаргу зазначив, що при винесені постанови про арешт коштів, діяв у відповідності з приписами ст.56 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказав, що згідно положень п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", накладення арешту на кошти боржника не позбавляє його можливості здійснювати операції з виплати заробітної плати.

В запереченні на відзив скаржник навів доводи, які були ним викладені у скарзі на дії приватного виконавця та надав докази, що станом на 01.09.2022р. заборгованість ОСББ по заробітній платі становить 616280,54 грн. (т.2, а.с.94-105).

Дослідивши копії матеріалів виконавчого провадження та доводи учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями частини 1 статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом ст. ст. 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 02.08.2022р. у виконавчому провадженні №69542082 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області від 22.03.2022р. №906/911/21 (т.2, а.с.8).

Постановою приватного виконавця від 02.08.2022р. стягнено з боржника основну винагороду виконавця в сумі 31965,57 грн. (т.2, а.с.14-15) та постановою від 02.08.2022р. визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 1000,00 грн. (т.2, а.с.17-18).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 02.08.2022р. накладено арешт на грошові кошти ОСББ "Космос-1971" в межах суми 352621,30 грн., що містяться, зокрема, на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в КБ "Приватбанк" (т.2, а.с.81).

З рахунку боржника № НОМЕР_1 на виконання наказу господарського суду Житомирської області від 22.03.2022р. №906/911/21 04.08.2022 було стягнуто кошти в сумі 10962,20 грн. та 10.08.2022р. - 789,21 грн., у зв`язку з чим залишок заборгованості склав 340869,89 грн. (меморіальні ордери на а.с.57-58, т.2).

11.08.2022р. боржник звернувся до приватного виконавця про зняття арешту з грошових коштів в межах суми 340869,89 грн., які знаходяться на банківському рахунку в КБ "Приватбанк" за № НОМЕР_1 , оскільки з вказаного рахунку здійснюється виплата заробітної плати працівникам об`єднання (а.с.79-80).

Листом від 22.08.2022р. (т.2, а.с.78) приватний виконавець у відповіді на заяву боржника роз`яснив, що вимоги щодо зняття арешту з коштів не можуть бути задоволені, оскільки накладення арешту на кошти здійснено у відповідності з нормами Закону України "Про виконавче провадження". Вказав, що згідно п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", накладення арешту на кошти боржника не позбавляє його можливості здійснювати операції з виплати заробітної плати.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятись від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно із частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Отже, зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі, навіть у випадках виконання у примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Судом встановлено, що заява боржника від 11.08.2022р. про зняття арешту з грошових коштів приватним виконавцем отримана 17.08.2021р., що підтверджується відомостями з офіційного сайту Укрпошти (поштова квитанція на а.с. 60, т.2).

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виходячи з приписів ч.1 ст.13, п.3 ч.2 ст.18, ч.2 ст.59 Закону, не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви виконавець повинен був винести постанову про зняття арешту, а в разі відсутності підстав для зняття арешту - надати вмотивовану відповідь про відмову у знятті арешту.

У відповіді, яка надана лише 22.08.2022р., як на підставу відмови у знятті арешту приватний виконавець зіслалась на умови п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження".

Так, п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", який набрав чинності 25.08.2022, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України юридичні особи - боржники можуть здійснювати видаткові операції з рахунків, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати в місяць на одного працівника такої юридичної особи, а також сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже вказаний пункт регламентує можливість користуватись коштами на арештованих рахунках для виплати поточної заробітної плати, а виконання цих приписів Закону здійснюється банківськими установами, без зняття арешту з коштів виконавцем.

До того ж, суд звертає увагу, що п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" у вищенаведеній редакції було викладено Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану" № 2456-IX від 27.07.2022р., який набрав чинності 25.08.2022р.

Тобто, отримавши заяву боржника про зняття арешту 17.08.2022р., приватний виконавець у відповідності до ст.59 Закону мав зняти арешт з коштів, натомість відмовив у такому знятті листом від 22.08.2022р., пославшись на норми Закону, які не були чинними навіть на дату надання ним відповіді.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено існування у боржника заборгованості по заробітній платі за минулі періоди і в розмірі, що перевищує п`ять мінімальних розмірів заробітної плати в місяць на одного працівника, а тому боржник позбавлений можливості погашати існуючий борг по заробітній платі згідно приписів п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" при наявності арешту на кошти .

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За ч.6 ст.24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Під час розгляду скарги, боржником на підтвердження існування зобов`язань зі сплати заробітної плати надано суду довідку № 75 від 02.09.2022р. про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.09.2022, копії сторінок Головної книги за 2022р., копії звіту державної статистичної звітності про заборгованість з оплати праці (форма №3-борг) на 01.09.2022р. (т.2, а.с. 98-102).

На підтвердження використання ОСББ рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в філії ЖУ ПАТ "Приватбанк", для виплати заробітної плати скаржник надав суду копії договору про розрахунково-касове обслуговування підприємства/організації з видачі заробітної плати/ стипендії з використанням платіжних карток від 08.05.2012р., укладеного з ПАТ КБ "Приватбанк", довідки про відкриття рахунку № НОМЕР_1 , платіжних доручень про перерахування заробітної плати, відомості розподілу виплат, меморіальних ордерів (т.2, а.с.19-31, 32-56, 57-58).

Вказані документи свідчать, що станом на 01.09.2022р. заборгованість ОСББ "Космос-1971" по заробітній платі становить 616280,54 грн.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України, №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі Джорджевич проти Хорватії (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі Ван Остервійк проти Бельгії (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд зазначає, що у разі виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру.

Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 зі справи № 905/361/19 та постанові Верховного Суду від 14.12.2021р. у справі №918/119/19.

Згідно частини 1 ст.59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Частиною 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

В частині 5 вказаної статті визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд звертає увагу, що боржник просить зняти арешт з коштів в розмірі залишку заборгованості перед стягувачем - 340869,89 грн. Разом з тим, у разі наявності в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати, арешту не підлягають кошти саме в розмірі суми боргу, а тому відповідно зняття арешту слід проводити саме на суму заборгованості із заробітної плати, яка в даному випадку становить 616280,54 грн.

Враховуючи викладене, оскільки в боржника наявні зобов`язання з виплати заробітної плати, суд вважає за необхідне скористатися наданим йому законом правом на зняття арешту та скасувати арешт коштів, що знаходяться на рахунку боржника № НОМЕР_1 , відкритому в філії ЖУ ПАТ "Приватбанк", в розмірі заборгованості по заробітній платі станом на 01.09.2022 в сумі 616280,54 грн.

Щодо вимог скаржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця Волкової Є.О. з винесення постанови арешт коштів боржника від 02.08.2022 у ВП №69542082, суд зазначає, що приватний виконавець, накладаючи арешт на грошові кошти на рахунку боржника діяв у відповідності до приписів ст.ст.18, 56 Закону України "Про виконавче провадження" та здійснював заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені законодавством, а тому підстави для визнання його дій неправомірними відсутні.

Згідно ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, вимоги скаржника підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 233-235, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Космос-1971" на неправомірні дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. задовольнити частково.

2. Скасувати арешт коштів, що містяться на рахунку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Космос-1971" № НОМЕР_1 відкритому в філії ЖУ ПАТ "Приватбанк", МФО 311744, накладений постановою приватного виконавця Волкової Є.О. про арешт коштів боржника від 02.08.2022 у ВП № 69542082 у межах суми зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Космос-1971" з виплати заробітної плати, податків і зборів, пов`язаних з виплатою заробітної плати, в розмірі 616280,54 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Дата складання повного тексту ухвали: 08 вересня 2022.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу на адресу м. Київ, Харківське шосе,172, оф. 209 (рек.)

3 - відповідачу (рек. з пов)

4 - приватному виконавцю Волковій Є.О. (рек. з повід., 10014, м.Житомир, Новий бульвар, 5 оф.2.8)