ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

30.08.2022м. ДніпроСправа № 904/1575/22

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах", м. Дніпро

про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майна №DNHSLNI03662/DZ від 15.12.2016

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Канципа Є.С довіреність № 305--Н-О від 27.01.2022

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал" про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майна №DNHSLNI03662/DZ від 15.12.2016.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № DNHSLNIО3662 від 03.06.2013 з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Ухвалою суду від 27.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 19.07.2022.

Ухвалою суду від 19.07.2022 відкладено підготовче засідання на 02.08.2022.

Ухвалою суду від 02.08.2022 відкладено підготовче засідання на 17.08.2022.

Судове засідання, призначене на 17.08.2022, не відбулось внаслідок оголошення повітряної тривоги у м. Дніпро.

Ухвалою суду від 17.08.2022 відкладено розгляд справи на 30.08.2022.

Представник відповідача надав до суду заяву про зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду справи № 904/1469/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал" до Дніпропетровської регіональної філії Державного Підприємства «Національні інформаційні системи» та Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання дій протиправними та виключення запису з реєстру обтяжень рухомого майна.

Як було вказано вище, в обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором № DNHSLNIО3662 від 03.06.2013 з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п. А.5 кредитного договору, зобов`язання позичальника забезпечуються договором застави майна № DNHSLN103662/DZ від 15.12.2016, укладеним між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал".

Предметом цього договору є надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал" Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" в заставу майна згідно з переліком, яке є предметом звернення стягнення у справі № 904/1575/22.

На виконання вимог ст. 23 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", 23.05.2022 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 78701402.

Разом з цим, в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/1469/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал" до Дніпропетровської регіональної філії Державного Підприємства «Національні інформаційні системи» та Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання дій протиправними та виключення запису з реєстру обтяжень рухомого майна.

За змістом позовної заяви, позивач просить визнати дії Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" щодо реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави (вагони хопери для сипучих вантажів моделі 19-970-01 з об`ємом кузова 110 куб. м) згідно договору № DNHSLN103662/DZ від 15.12.2016 протиправними; скасувати у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (номер обтяження 16092713) реєстрацію відомостей від 23.05.2022 про звернення стягнення на предмет застави (вагони хопери для сипучих вантажів моделі 19-970-01 з об`ємом кузова 110 куб. м) згідно договору №DNHSLN103662/DZ від 15.12.2016 та вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (номер обтяження 16092713) запис від 23.05.2022 про звернення стягнення на предмет застави (вагони хопери для сипучих вантажів моделі 19-970-01 з об`ємом кузова 110 куб. м) згідно договору № DNHSLN103662/DZ від 15.12.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 18 договору застави майна № DNHSLN103662/DZ від 15.12.2016 передбачена можливість заставодержателя звернення стягнення на забезпечене майно у позасудовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи № 904/1469/22, заставодержатель скористався своїм правом звернення стягнення на забезпечене майно у позасудовому порядку. Що і стало причиною звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал" до суду з позовною заявою у справі № 904/1469/22.

Після цього, 20.06.2022 представник Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" звернувся до суду з цим позовом (справа № 904/1575/22) про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майна №DNHSLNI03662/DZ від 15.12.2016.

Тобто, на момент звернення позивача до суду з цим позовом ним вже було обрано позасудовий спосіб задоволення власних кредиторських вимог та зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет застави (вагони хопери для сипучих вантажів моделі 19-970-01 з об`ємом кузова 110 куб. м) згідно договору № DNHSLN103662/DZ від 15.12.2016.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у частині 2 статті 15 ЦК України.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду, від 23.06.2020 у справі № 909/447/19, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18.

Отже, для правильного розгляду цього спору необхідно встановити - чи скористався позивач своїм правом на звернення стягнення на заставлене майно у позасудовому порядку.

Разом з тим, під час розгляду справи № 904/1469/22 судом будуть встановлюватись обставини правомірності та належності звернення позивачем стягнення на заставлене майно у позасудовому порядку.

А отже, результати розгляду справи № 904/1469/22 прямо впливають на результат розгляду цього спору і матимуть преюдиціальне значення.

Відповідно до п. 5 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

У зв`язку з викладеним, провадження у справі № 904/1575/22 слід зупинити на підставі п. 5 статті 227 Господарського процесуального кодексу України до закінчення розгляду справи № 904/1469/22.

Керуючись ст.ст. 227, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Зупинити провадження у справі № 904/1575/22 до закінчення розгляду справи №904/1469/22.

2.Зобов`язати сторони в 10-ти денний термін з моменту настання таких обставин повідомити суд про наявність підстав для поновлення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили 30.08.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 05.09.2022.

Суддя М.О. Ніколенко