ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.08.2022р. Справа №905/1965/19 (757/45480/20-ц)

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача 1 Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) Київтеплоенерго та відповідача 2 Акціонерного товариства К.Енерго про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу, -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із позовною заявою до відповідача 1 Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) Київтеплоенерго та відповідача 2 Акціонерного товариства К.Енерго про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на безпідставне нарахування відповідачем плати за послуги централізованого опалення, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 47 848,61 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06.01.2022 справу №757/45480/20-ц за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) Київтеплоенерго та відповідача 2 Акціонерного товариства К.Енерго про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу направлено за підсудністю до Господарського суду Донецької області для розгляду в межах провадження у справі № 905/1965/19 про банкрутство Акціонерного товариства «К.Енерго».

16.05.2022 матеріали справи №757/45480/20-ц надійшли до Господарського суду Донецької області.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.05.2022 матеріали справи передано на розгляд судді Зекунову Е.В., в провадженні якого перебуває справа №905/1965/19 про банкрутство Акціонерного товариства "К.Енерго".

Листом Господарського суду Донецької області від 18.05.2022 сторін повідомлено про перебуванням судді Зекунова Е.В. у відпустці, у зв`язку з чим питання щодо прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача 1 Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) Київтеплоенерго та відповідача 2 Акціонерного товариства К.Енерго про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу до розгляду буде вирішено в терміновому порядку після виходу судді Зекунова Е.В. з відпустки, про що буде винесено відповідну ухвалу та всі учасники процесу будуть повідомлені у встановленому порядку.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1965/19 (757/45480/20-ц); справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачам та позивачу строк для надання відзиву та відповіді на відзив.

Суд повідомляє, що розпорядженням керівництва Господарського суду Донецької області №7-р від 21.02.2022, у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних Господарському суді Донецької області канцелярських товарів, зупинено з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду; рекомендовано суддям та працівникам апарату суду використовувати альтернативні способи повідомлення сторін та учасників справи.

Внаслідок введення Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року воєнного стану, згідно наказу «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» №20 від 28.02.2022 тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду.

Розпорядженням №9-р від 15.04.2022 року «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказом №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою» запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у відділеному режимі, встановлено дистанційний режим роботи.

У огляду на наведене, суд здійснював повідомлення учасників даної справи про рух справи шляхом направлення рішень суду на адреси електронної пошти, які вказані учасниками справи у заявах по суті, телефонограми, а також шляхом здійснення оголошень на сайті суду.

У даному випадку судом також враховано, що сторони не були позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду від 24.06.2022р, у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відзиву КП «Київтеплоенерго» (Відповідач-1) проти позову заперечує. Стверджує що згідно довідки КП «Київтеплоенерго» від 05.05.2020, заборгованість за надання послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 перед ПАТ «Київенерго» складає 44 463, 39 грн. та заборгованість перед КП «Київтеплоенерго» за опалення площі місць загального користування на суму 3 385,22 грн.

Станом на 01.11.2020 в програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» за адресою квартира АДРЕСА_1 обліковується особовий рахунок НОМЕР_1 за споживач ОСОБА_2 вказана інформація була передача ПАТ «Київенерго». Заборгованість за послуги з ЦО по вказаному особовому рахунку за період з 01.05.2018 по 01.11.2020 також відображена за споживачем ОСОБА_2 .

Звернень мешканців квартири АДРЕСА_1 до КП «Київтеплоенерго» щодо переоформлення особового рахунку не надходило.

На підставі укладено договору №602-18 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» останній набув право до ОСОБА_2 щодо виконання ним грошових зобов`язань перед ПАТ «Київенерго» (нині АТ «К.Енерго») з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг ЦР та ЦПГВ як такий, що підлягає стягненню.

Комунальні послуги ЦО МЗК для позивача у вищезазначеному будинку надаються КП «Київтеплоенерго» на підставі публічного договору про приєднання

Відсутність укладеного з позивачем договору не звільняє позивача від оплати коштів за надання послуг за МЗК.

АТ «К.Енерго» відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі також - КП «Київенерго», Відповідач-І) та Публічного акціонерного товариства «Київтеплоенерго» (надалі - Відповідач-2) про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу за послуги центрального теплопостачання

Позивач стверджує, що згідно рахунку станом на 01.07.2020р. КП «Київтеплоенерго» нарахувало Позивачу заборгованість за централізоване опалення на загальну суму 4784861 грн.

ОСОБА_1 вищезазначеним боргом не погоджується та вважає, що рахунок виставлений безпідставно, оскільки квартира була введена в експлуатацію з автономним опаленням та централізоване опалення до цієї квартири не постачалось, що підтверджується наступним.

Право власності на квартиру у ОСОБА_1 виникло 25.04.2016 на підставі договору купівлі-продажу №2487. що підтверджується Інформаційним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 105204770.

26 квітня 2019 року представниками КП «Київтеплоенерго» було складено акт обстеження №1/26-04-19ЛУ згідно якого в квартирі АДРЕСА_1 :

- в квартирі встановлено газовий/електричний котел, двухконтурний;

- опалення в квартирі від`єднано від загально будинкової системи;

- від стояка ЦО заізольовано;

- ЦПГВ в квартирі від`єднано від загально-будинкової системи.

Згідно п. 3 розпорядження №2047 від 27.12.1999р. Київської міської державної адміністрації було прийнято рішення: « 3. Надати право товариству з обмеженою відповідальністю "Адолін" виступити інвестором реконструкції горища будинків АДРЕСА_2 під мансардні житлові приміщення з надбудовою аттикового та мансардного поверхів.»

Пунктом 28 розпорядження №1088 від 07.07.2000р. Київської міської державної адміністрації було прийнято рішення: "- пункт 3 розпорядження викласти в такій редакції «Дозволити товариству з обмеженою відповідальністю «Адолін» реконструкцію горищ з надбудовою аттикового та мансардного поверхів за кошти населення, будинків АДРЕСА_3 для розміщення додаткових житлових приміщень".

Технічними умовами Державного підприємства газового постачання «Київгаз» №875/08/2077 від 29.03.2001 погоджено: "Проектування газопостачання котлів «Vitogas» в приміщенні кухонь першого поверху двухрівневих квартир у будинку АДРЕСА_4 ".

03.04.2001 року АТ «Київенерго» надало дозвіл №ДОІ/1-4-5605/О на використання електричних нагрівальних приладів для технологічних потреб.

Листом АТ «Київгаз» від 25.07.2019 року надано інформацію, що в квартирі АДРЕСА_1 , 09 березня 2005 року проведено пуск газу на газовий котел « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно проектної документації, який призначено для обігріву приміщення та підігріву води", а також акт про прийманні закінченого будівництва об`єкту системи газопостачання

Квартира АДРЕСА_1 була здана в експлуатацію 10.06.2005 згідно акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта.

Вказана квартира збудована Товариством з обмеженою відповідальністю «Адолін», шляхом реконструкції горища з надбудовою аттикового та мансардного поверхів для будівництва додаткових (ново побудованих) житлових приміщень б. АДРЕСА_4 , що підтверджується договором про пайову участь у будівництві житла №3/Ор від 04.12.2002 року.

Згідно з п. 2.1.2 додаткової угоди №1 від 02.04.2003 року до Договору про пайову участь у будівництві житла №3/Ор "Генеральний інвестор зобов`язується на момент передачі квартири виконати в ній:

- розводку трубопроводів газопостачання з лічильником і запірною арматурою перед споживачами (газовий котел і газова плита);

- установку і підключення газового о опалювального погодозалежного котла з встановленням, підключенням і пуско-налагодженням опалювальних приладів:

- установку і підключення газового котла бойлера підготовки гарячої води з виходами для підключення мережі гарячого водопостачання з насосом рециркуляції і запірною арматурою на відводах:".

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , будувалася шляхом реконструкції горища та не підключалася до централізованого опалення, а має автономне опалення. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що КП «Київтеплоенерго» постачало теплову енергію в зазначену квартиру.

Обґрунтовуючи доводи свого позову, ОСОБА_1 зазначив, що неодноразово звертався до КП «Київтеплоенрго» з вимогою надати копію договору про надання житлово-комунальних послуг та безпосередньо послуг теплової енергії, а також надати підтвердження фактичного надання теплової енергії в квартиру, а також перерахувати заборгованість за теплопостачання. Проте, відповідний договір не був наданий, а заборгованість в повному обсязі перерахована не була.

ЩОДО ЛИСТУВАННЯ КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» З ПОЗИВАЧЕМ

29.03.2019 року Позивач звернувся до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» з запитом про надання інформації з проханням надати копію договору про надання послуг з опалення квартири за адресою: АДРЕСА_5 , надати підтвердження фактичного надання теплової енергії до вищезазначеної квартири та надати розрахунок заборгованості в розмірі 44 463,39 грн. за спожиту теплову енергію

Листом від 05.04.2019 року Відповідач-1 повідомив Позивача, що для з`ясування питань порушених у запиті про надання публічної інформації Підприємству необхідно отримати копії документів, зокрема правовстановлюючі документи на квартиру та документи, що підтверджуються облаштування даної квартири індивідуальний опаленням (в тому числі погоджену належним чином проектно-технічну документацію).

Листом від 18.04.2019 року Позивач надав частину документів.

Листом від 22.05.2019 року КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» повідомило позивача, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» є виконавцем послуг з ЦО за адресою: АДРЕСА_5 з 01.05.2018 року. З цієї дати Підприємство набуло статусу теплопостачальної організації та, відповідно до правовстановлюючих документів не є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Позивачу також повідомлено, що відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України та договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 №602-18 Підприємство набуло право вимоги на заборгованість, яка виникла перед ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Позивача проінформовано, що за адресою: АДРЕСА_5 заборгованість за надання послуг з ЦО перед ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» становить 44 463,39грн. Отже, питання щодо правомірності проведених коригувань до 01.05.2018 року, а також надання відповідних договорів та документів підтверджуючих фактичне надання послуг з теплопостачання, мають розглядатись безпосередньо з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», яке проводило розрахунки із споживачами комунальних послуг у вказаний період.

Щодо періоду діяльності КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», тобто з 01.05.2018 року, Позивачу повідомлено, що станом на 01.05.2019 року за вищезазначеною адресою наявна заборгованість за послугу з ЦО безпосередньо перед КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у розмірі 20 126,14грн. (за опалювальний період 2018/2019 року), яка виникла у зв`язку з відсутністю інформації у Підприємства щодо наявності оформленої належним чином документації, яка підтверджує обладнання вказаної квартири системою автономного опалення.

Судом встановлено, що 26.04.2019 року працівниками КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» проведено обстеження кв. АДРЕСА_1 на предмет відключення квартири від системи ЦО будинку, про що складено відповідний акт.

Для можливості розгляду КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» питання проведення перерахунку за послугу з ЦО за опалювальний сезон 2018/2019, а також проведення коригувань за дану послугу Позивачу було запропоновано надати документи, які дозволили б Відповідачу-1 здійснити коригування, за період діяльності Підприємства, зокрема проект реконструкції житлового будинку, акт державної комісії про прийняття в експлуатацію приміщень після перепланувань та переобладнань, технічний паспорт та ін.

Листом від 30.07.2020 року Позивач звернувся до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та надав необхідний пакет документів та просив Підприємство провести перерахунок за послуги з ЦО за опалювальний сезон 2018/2019 року та в подальшому не проводити нарахування за послугу з ЩО до квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач-1 пояснив, що в серпні 2019 року в програмному комплексі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було встановлено відмітку про наявність автономного опалення в квартирі АДРЕСА_1 з 01.10.2018 та проведено коригування обсягу теплової енергії, використаної на потреби ЦО за період з жовтня 2018 року до квітня 2019 року в бік зменшення на суму 18 384,25грн., що було відображено у платіжному документі за розрахунковий період «Серпень 2019 року». Водночас, нарахування за опалення місць загального користування не підлягають коригуванню.

Листом від 05.05.2020 №30/3/2/5472 Відповідач-1 повідомив Позивача, що питання правомірності проведених нарахувань та можливості здійснення перерахунків до 01.05.2018 мають розглядатись безпосередньо ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (нині АТ «К.ЕНЕРГО»), яке проводило розрахунки із споживачами комунальних послуг.

Позивачу повідомлено, що зважаючи на те, що власники квартир як співвласники місць загального користування (МЗК) б повинні брати участь у в на утримання б пропорційно опалювальній площі житла, тому КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» проводить нарахування за опалення місць загального користування відповідно до частки даної квартири.

Згідно абз.2 листа №30/1/1/3428 від 04.09.2019 КП «Київтеплоенерго»: "проведено коригування обсягу теплової енергії, використаної на потреби централізованого опалення за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та встановлено відмітку про наявність автономного опалення в квартирі. Сума коригування (зняття) за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року становить 18 384,25 грн."

Фактично Відповідач-1 визнав наявність автономного опалення в квартирі, однак здійснив лише частковий перерахунок заборгованості, а саме на суму 18 384,25 грн., не врахувавши суму всієї заборгованості на суму 47 848,61 грн. Незважаючи на це в рахунках на оплату, заборгованість не зменшилась. .

21 травня 2020 року позивач звернувся з листом до АТ «К.Енерго» з вимогою провести перерахунок заборгованості, однак відповіді не отримав.

Проте, станом на 01.07.2020 рахунки на оплату за послуги централізованого опалення продовжують надходити з повною заборгованістю за послуги централізованого опалення на суму 47 848,61 грн.

Вважаючи порушеним своє право, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить суд:

- Визнати неправомірними дії Публічне акціонерне товариство «К.Енерго» та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування заборгованості за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 в сумі 47 848,61 гривень.

- Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «К.Енерго» скасувати нараховану суму 47848,61 гривень за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 .

- Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» скасувати нараховану суму 47848,61 гривень за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 .

- Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не проводити нараховування оплати за опалення квартири АДРЕСА_1 та провести відповідне коригування по абонентському рахунку НОМЕР_1 .

ЩОДО ВИКОНАВЦЯ ПОСЛУГ

Відповідно до Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27.09.2001 (Угода), укладеною між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (в подальшому перейменована на ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та АТ «К.ЕНЕРГО»), майно енергетичного комплексу міста Києва було передано у володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Згідно рішення Київської міської ради від 24.04.2018 №517/4581 зазначена Угода припиняє свою дію стосовно майна ТЕЦ №5 та ТЕЦ №6, сміттєспалювального заводу (Завод «Енергія») з 01.08.2018, а стосовно іншого майна - з 01.05.2018

Вищезазначене майно в подальшому було закріплене за Підприємством на праві господарського відання на виконання розпорядження Київської міської державні адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», та наказу Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.05.2018 №224 із змінами та доповненнями внесені від 01.08.2018 №370.

Таким чином, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» стало виконавцем послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) лише з 01.05.2018 року.

ЩОДО ДОГОВІРНИХ ВІДНОСИН КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» з ПОЗИВАЧЕМ

Як зазначає Позивач у позовні заяві він став власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 - 25.04.2016.

Згідно пояснень Відповідача-1 , звернень від мешканців кв. АДРЕСА_1 до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» з питанням актуалізації даних (переоформлення) особового рахунку на іншу особу не надходило. В паперовому вигляді Договір про надання послуг з ЦО та ЦПГВ по вказаній вище адресі Позивачем з Підприємством не укладено.

На момент виникнення договірних відносин КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» з Позивачем, а саме з 01.05.2018, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» діяв у редакції від 24.06.2004 року.

Пунктом 1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на час виникнення договірних правовідносин) передбачено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Послуги з ЦО МЗК надаються Підприємством Позивачу на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та типового договору відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (Правила).

Пунктом 8 Правил передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, який оформляється на основі типового договору про надання послуг З централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на час виникнення договірних правовідносин) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ч.2 ст.638 Цивільного кодексу України (ЦК України), договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала; роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

28.03.2018 у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085), розміщено оголошення про те, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» стає виконавцем послуг з ЦО та ЦПГВ та розміщеного договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов відповідно до положень ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Таким чином, комунальні послуги ЦО МК для Позивача у вищезазначеному житловому будинку надаються КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України, типового Договору про надання послуг з ЦО та ЦПГВ населенню розробленого відповідно до Правил, який вважається акцептованим споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Станом на 01.11.2020 в програмному комплексі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за адресою: АДРЕСА_5 , обліковується особовий рахунок № НОМЕР_1 за споживачем ОСОБА_3 , вказана інформація була передана від ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Заборгованості за послугу з ЦО по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період 01.05.2018 - 01.11.2020 також відображена за споживачем ОСОБА_2

ЩОДО НАБУТТЯ ПРАВА ВИМОГИ ЗАБОРГОВАНОСТІ ПАТ «КИЇВЕНЕРГО»

11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (нині АТ «К.ЕНЕРГО») (Кредитор) та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (Новий Кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) 602-18 (Договір №602-18), за яким Кредитор відступає, а Новий Кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з ЦО та ЦПГВ як такий, що підлягає стягненню із споживача.

Відповідно до Додатку 1 до Договору №602-18 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 у сумі 44 463,39 грн. за спожиті послуги ЦО.

Статтею 514 Цивільного кодексу України (ЦК України) визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інще не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Даний висновок викладений у постанові Верховного суду України у справі від 05.07.2017 № 6-459ц17.|

Тобто, не може бути предметом відступлення права вимоги та вимога, яка не виникла та/або не існувала на момент переходу права.

Таким чином, на підставі укладеного договору №602-18 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» Відповідач-1 набув право вимоги до ОСОБА_2 щодо виконання ним грошових зобов`язань перед ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (АТ «К.ЕНЕРГО») з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з ЦО та ЦПГВ у сумі 44463,39грн.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» зазначено, що споживач має право на вибір джерел енергії, чи постачальної організації.

Відповідно до п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (що діяли станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.25 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Процедура відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 року в редакції наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2007 за №1320/14587 (що діяв станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 2.1 цього Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

П.п.2.2 вказаного Порядку передбачено, що комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

Також, п.п.2.2.1 порядку встановлено, що при позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

П.39 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 та п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. закріплюють за споживачем право відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, судом встановлено, в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є позивач, було встановлено автономне опалення від газового котла, що підтверджується розпорядженням №1088 від 07.07.2000 Київської міської державної адміністрації, технічними умовами Державного підприємства газового постачання «Київгаз» №875/08/2077 від 29.03.2001, дозволом АТ «Київенерго» від 03.04.2001 №ДОІ/1-4-5605/О на використання електричних нагрівальних приладів для технологічних потреб

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач у вищезазначений спосіб реалізував своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання, при цьому дану реалізацію не можна визнати самовільною, оскільки він отримав на це дозвіл спеціально органу у законодавчо визначеному порядку.

Отже, відповідно до порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про встановлення автономного опалення від газового котла в квартирі АДРЕСА_1 створив умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання, якщо такий договір існував між позивачем та відповідачами.

У разі встановлення автономного опалення на дату введення в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта (квартири Позивача у цьому будинку), договір про надання послуг з централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_1 між відповідачами та позивачем взагалі не підлягав укладенню.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , будувалася шляхом реконструкції горища та не підключалася до централізованого опалення, а має автономне опалення. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що КП «Київтеплоенерго» чи ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (АТ «К.ЕНЕРГО») постачало теплову енергію в зазначену квартиру.

ЩОДО НАРАХУВАННЯ ПЛАТИ ЗА ОПАЛЕННЯ МІСЦЬ ЗАГАЛЬНОГО КОРИСТУВАННЯ (МЗК)

Пунктом 2 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно п.1 ч.2 ст.7 даного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Разом з тим, ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що з пропозицією щодо укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Таким чином, вищевказане свідчить, що законодавство надає таке право як споживачу комунальної послуги, так і виконавцю.

Згідно до абз.3 ч.4 ст.13 вказаного Закону якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016р. у справі №6-2951цс15, в якій суд зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 28 зазначених Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відтак, пункт 28 Правил є спеціальною нормою, яка регулює порядок розрахунку споживачами, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку.

Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розрахунок нарахувань за послуги з постачання теплової енергії здійснюється на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315.

Вищезазначена Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №311/3489/18 дійшов висновку, що відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

З огляду на викладене правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно пояснень Відповідача-1, житловий будинок АДРЕСА_4 загальнобудиниковим засобом обліку теплової енергії на потреби централізованого опалення тину АКВА-МВТ-М зав.№ 30420; за вказаною адресою відсутні квартири з індивідуальними приладами обліку теплової енергії, проте наявні 5 особових рахунків, по яких встановлено ознаку індивідуального (автономного) опалення.

Таким чином, нарахування за послугу з ЦО мешканцям житлового будинку проводяться КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії.

Враховуючи норми чинного законодавства та зважаючи на те, що власники квартир як співвласники місць загального користування (МЗК) будинку повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно опалювальній площі житла, тому КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» проводить нарахування за опалення МЗК власникам квартир (у тому числі з індивідуальним (автономним) опаленням) відповідно до частки займаної площі (як і власнику кв. АДРЕСА_6 ).

Таким чином, відсутність укладеного договору з Позивачем не звільняє його від оплати коштів за надані послуги до МЗК.

ЩОДО ВІДОБРАЖЕННЯ СУМИ ЗАБОРГОВАНОСТІ У РАХУНКАХ НА ОПЛАТУ КОШТІВ

У позовній заяві Позивач зазначає, що згідно рахунку-повідомлення станом на 01.07.2020

КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» нараховує заборгованість за ЦО на загальну суму 47848,61 грн.

Судом встановлено, що у рахунках на оплату коштів за надані послуги, зокрема у липні 2020 року міститься інформація, «До уваги споживачів, у яких наявна заборгованість за послуги, надані до 01.05.2018 р. ПАТ "КИЇВЕНЕРГО", та право вимоги на які було відступлено на користь КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО", відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року №602-18, сума заборгованості відображена у єдиному рядку із поточними нарахуваннями за послуги КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО"».

Таким чином, у зазначеному рядку міститься інформація про суму заборгованості переданої за Договором №602-18 у розмірі 44463,39грн. та заборгованість за надані послуги за період діяльності КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО".

Згідно розрахунку за станом на вересень 2020 року сума заборгованості становить 3385,22 грн. (за надані послуги до МЗК).

У рахунку на оплату коштів приміром станом на вересень 2020 року сума заборгованості відображається відповідно, як різниця між сумою яка відображена у рахунку та заборгованості переданої за договором №602-18, яка становить 3385,96 грн. (47848,61 - 44463,39 = 3385, 22).

КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» надання послуг до об`єктів (квартир) здійснюється за визначеними адресами місцезнаходження (зокрема квартир), а не конкретно для фізичної/юридичної особи.

Відтак направлення рахунків на оплату коштів за надані послуги направляється також за визначеними адресами.

Підприємство позбавлено можливості ідентифікувати хто саме є власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 , адже в супереч імперативним нормам ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» що Позивачем з Підприємством договір про надання послуг з централізованого опалення не укладено.

Проте в спірних правовідносинах, в силу приписів частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник квартири розташованої за адресою АДРЕСА_5 не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг з опалення МЗК отриманих ним до укладення відповідного договору.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновків про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині

- визнання неправомірними дій Публічного акціонерного товариства «К.Енерго» та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування заборгованості за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 в сумі 44463,39 грн.

- зобов`язання Публічного акціонерного товариства «К.Енерго» скасувати нараховану суму 44463,39 грн. за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 .

- зобов`язання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» скасувати нараховану суму 44463,39 грн. за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 .

- зобов`язання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» провести коригування по абонентському рахунку НОМЕР_1

Щодо позовної вимоги зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не проводити нараховування оплати за опалення квартири АДРЕСА_1 .

У відповідності до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів факт необґрунтованого нарахування послуги з центрального опалення на суму 44 463 грн. 39 коп., яка фактично йому не надавалася, тому суд задовольнив вимоги Позивача в цій частині.

Разом з тим, суд зауважує на помилковості доводів позивача у частині вимоги про зобов`язання Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не проводити нараховування оплати за опалення квартири АДРЕСА_1 .

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. ст. 15, 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 ст. 13 ЦК України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суду слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити реальне поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Суд не може вирішити питання про захист цивільного права на майбутнє.

Отже, Позивачем у цій частині обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що виключає можливість задоволення такої вимоги.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам ОСОБА_1 не надав господарському суду належних та допустимих доказів, які в повному обсязі обґрунтовують його вимоги ПАТ «К.Енерго» та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», тому позов підлягає частковому задоволенню.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) Київтеплоенерго та Акціонерного товариства К.Енерго про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «К.Енерго» та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування заборгованості за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 в сумі 44 463,39 грн.

Зобов`язати Акціонерне товариство «К.Енерго» скасувати нараховану суму 44 463,39 грн. за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» скасувати нараховану суму 44 463,39 грн. за надання послуг опалення квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» провести коригування по абонентському рахунку НОМЕР_1 .

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м.Київ, площа Івана Франка, б.5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 315,30 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «К.Енерго» (85612, Донецька область, Маріїнський район, місто Курахове, вулиця Енергетиків, будинок 34, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 315,30 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 23.08.2022.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов