ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022м. ДніпроСправа № 904/538/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термопрофільплюс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Полістар", м. Дніпро

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний виконавець Макушев Євгеній Петрович, м. Дніпро

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна", м. Дніпро

про визнання права власності та скасування арешту

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи-1: не з`явився

Від третьої особи-2: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термопрофільплюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства "Полістар", в якому просить:

- визнати право власності на автотранспортні засоби, а саме: автомобіль модель (марка) Mazdacx 5, 2015 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 та автомобіль марка (модель) NissanJuke, 2014 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 ;

- скасувати арешт на транспортні засоби, накладені в рамках виконавчого провадження № 68069715 приватним виконавцем Макушевим Є.П.

Ухвалою від 15.02.2022 позовну заяву залишено без руху.

18.05.2022 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 19.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 20.06.2022.

20.06.2022 сторони в судове засідання не з`явилися.

Ухвалами суду від 20.06.2022 відкладено підготовче засідання на 05.07.2022, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Термопрофільплюс" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції відмовлено у зв`язку із пропуском строку її подання, залучено в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача приватного виконавця Макушева Євгенія Петровича, залучено в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна".

04.07.2022 відповідач направив відзив на позов, в якому проти позовних вимог не заперечив, просив розглянути справу без його участі.

05.07.2022 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Третя особа-2 надала усні пояснення.

Відповідач та третя особа-1 в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою суду від 05.07.2022 відкладено підготовче засідання на 28.07.2022.

07.07.2022 третя особа-2 надала письмові пояснення по справі, позовні вимоги просить залишити без задоволення.

28.07.2022 позивач, відповідач та третя особа-1 в судове засідання не з`явилися.

Позивач направив клопотання про відкладення судового засідання.

Третя особа-2 надала пояснення по справі.

Ухвалою суду від 28.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.08.2022.

16.08.2022 в судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті позовних вимог.

Суд заслухав вступне слово позивача та пояснення третьої особи.

Суд дослідив докази надані позивачем.

Позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи для підготування заперечень на пояснення третьої особи.

Відповідач та третя особа-1 в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою суду від 16.08.2022 відкладено розгляд справи по суті на 05.09.2022.

05.09.2022 сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач направив відповідь на пояснення третьої особи.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

05.09.2022 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Термопрофільплюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємством "Полістар" укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів № 30-12/21 від 30.12.2021.

Відповідно до умов Договору, Позивач 30.12.2021 сплатив на розрахунковий рахунок Продавця 124 000 грн. у тому числі ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 14 від 30.12.2021.

На підставі оплати між сторонами було оформлено видаткову накладну на автомобіль Mazdacx 5 від 30.12.2021 №ЛНА-000006 та видаткову накладену на автомобіль NissanJuke від 30.12.2021 №ЛНА-000004.

19.01.2022 Покупець звернувся до сервісного центру МВС у Дніпропетровській області з заявою про реєстрацію транспортних засобів за новим власником. Провести перереєстрацію транспортних засобів новий власник не зміг, оскільки у сервісному центі МВС у Дніпропетровській області повідомили, що транспортні засоби перебувають під арештом відповідно до постанови про накладання арешту в рамках виконавчого провадження №68069715.

Відповідно даних реєстру боржників, відносно Відповідача наявний один запис, відносно наявності виконавчого провадження №68069715.

Відповідно до даних автоматичної системи виконавчих проваджень - 06.01.2022 приватним виконавцем Макушевим Є.П. відкрито виконавче провадження за № 68069715.

Позивач зазначає, що у повному обсязі виконав умови договору купівлі-продажу транспортних засобів від 30.12.2021, а саме провів повну сплату вартості транспортних засобів та вважає себе власником Автомобіля Mazdacx 5 та Автомобіля NissanJuke його права порушено. Порушення права, на думку позивача, відбулось у вигляді неможливості перереєстрації транспортних засобів, зв`язку з накладанням на них арешту приватним виконавцем.

Позивач вважає, що він виконав умови договору від 30.12.2021, таким чином є добросовісним набувачем та власником транспортних засобів та має право на вільне володіння, розпорядження та користування майном, в тому числі і зняття арештів з транспортних засобів.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач підтвердив сплату позивачем вартості транспортних засобів відповідно до умов договору № 30-12/21від 30.12.2021, проти позовних вимог не заперечив.

ПОЗИЦІЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ-1.

Третя особа-1 пояснень по справі не надала.

ПОЗИЦІЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ -2.

Третя особа-2 надала пояснення, в яких зазначила, що Договір купівлі-продажу транспортних засобів № 30-12/21 від 30.12.2021 є неукладеним, оскільки, відповідно до пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, вказаний договір купівлі-продажу транспортних засобів між сторонами справи має бути нотаріально посвідчений для того, щоб підтверджувати правомірність придбання транспортних засобів.

Третя особа-2 також зазначила, що Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2021 по справі №904/690/21 за позовом ТОВ "Термопол Україна" до ТОВ підприємства "Полістар" про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 831 745, 41 грн, апеляційну скаргу ТОВ «Термопол Україна» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2021 року задоволено частково, та ухвалено нове рішення, яким з ТОВ підприємства "Полістар" на користь ТОВ "Термопол Україна" стягнуто суму основного боргу у розмірі 669 132,24 грн, пеню у розмірі 65 412,88 грн, 3% річних 21 374,00 грн, інфляційні втрати 26 474,21 грн, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 11 736,35 грн.

На виконання даного судового рішення Господарським судом Дніпропетровської області 30.12.2021 року було видано наказ, який ТОВ «Термопол Україна» пред`явило до виконання.

На даний час в межах виконавчого провадження № 68069715 позивач просить скасувати арешт на рухоме майно, яке нібито належить йому на підставі договору купівлі-продажу транспортних засобів № 30-12/21 від 30.12.2021.

Третя особа-2 вважає, що договір має ознаки фраудаторного правочину, вчиненого на шкоду інтересам кредитора - ТОВ «Термопол України», щоб приховати належне боржнику майно та не допустити виконання судового рішення на користь кредитора, а отже позовні вимоги у даній справі не підлягають задоволенню.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ-2.

Позивач проти пояснень заперечив, зазначив, що звернувся до органів, що здійснюють перереєстрацію у строк передбачений п. 7 розділу Державна реєстрація транспортних засобів Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Позивач вважає, що нотаріально посвідчений договір є не виключенням для проведення перереєстрації транспортного засобу, а лише одним із документів, що є підставою для проведення реєстраційних дій.

На думку позивача, для укладення договору купівлі- продажу транспортного засобу нотаріальне його посвідчення не є обов`язковим і така письмова форма договору не суперечить вимогам, визначеним постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 07.09.1998р. (з наступними змінами), якою затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Позивач також наголосив, що Відповідач не заперечує проти факту укладення договору купівлі-продажу транспортних засобів та отримання за них грошових коштів.

Позивач зазначив, що доказів того, що договір купівлі-продажу має на меті шкоду третій стороні не надано, до матеріалів позовної заяви надано докази фактичної оплати, звіт про оцінку транспортних засобів, договір був укладений до обмеження права розпорядження майном Відповідачу, крім того Відповідач не знаходиться у процедурі банкрутства, жодна із сторін не оскаржує реальність виконання договірних зобов`язань.

Таким чином посилання третьої сторони «фраудаторність договору» носить суб`єктивний характер, який не підкріплено жодним належним, достовірним та допустимим доказом.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, до предмету доказування у даній справі входить: наявність підстав для визнання права власності за позивачем на автотранспортні засоби, а саме: автомобіль модель (марка) Mazdacx 5, 2015 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 та автомобіль марка (модель) NissanJuke, 2014 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 ; наявність підстав для скасування арешту на транспортні засоби, накладені в рамках виконавчого провадження № 68069715 приватним виконавцем Макушевим Є.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Термопрофільплюс" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємством "Полістар» (далі - продавець) укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів № 30-12/21 від 30.12.2021.

За цим договором Продавець зобов`язується передати транспортні засоби у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Транспортні засоби, що відчужуються за даним Договором, мають такі характеристики: Марка (модель): MAZDA СХ 5, 2015 року випуску;

Номер кузова: НОМЕР_1

Об`єм двигуна: 2191 куб. см.,

Марка (модель): NISSAN JUKE, 2014 року випуску;

Номер кузова: НОМЕР_2

Об`єм двигуна: 1598 куб. см., далі за текстом "Транспортні засоби".

Автомобіль MAZDA СХ-5 належить Продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії № НОМЕР_3 , що видано 28.08.2020.

Автомобіль NISSAN JUKE належить Продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії № НОМЕР_4 , що видано 02.08.2019, далі іменовані «Транспортні засоби».

Обов`язок зняття з реєстрації та проведення перереєстрації Транспортних засобів лежить на Покупці.

Продавець стверджує, що на момент укладення цього договору Транспортні засоби не перебувають під арештом чи забороною, щодо них не ведуться судові спори, вони не зіставлені, у податковій заставі не перебувають, відносно транспортних засобів не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами. Треті особи не мають прав на транспортні засоби. (п.п. 1.1. 1.6. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що оціночна вартість Транспортних засобів, відповідно до Звіту про експертну оцінку, становить 124000 грн., у т.ч. ПДВ 20%, а саме:

Автомобіль MAZDA СХ-5 складає 74000 гри., у т.ч. ПДВ 20%:

Автомобіль NISSAN JUKE складає 50 000 грн., у т.ч. ПДВ 20%.

Сторони підтверджують, що право власності на Транспорті засоби переходить після повної оплати перерахований на розрахунковий рахунок Продавця (п. 2.2 договору).

Пункт 4.4. договору передбачає, що право власності на Транспортні засоби переходить до Покупця після повної оплати коштів за Транспортні засоби.

Позивач 30.12.2021 сплатив на розрахунковий рахунок Продавця 124 000 грн. у тому числі ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 14 від 30.12.2021 (а.с. 13).

На підставі оплати між сторонами було оформлено видаткову накладну на автомобіль Mazdacx 5 від 30.12.2021 №ЛНА-000006 та видаткову накладену на автомобіль NissanJuke від 30.12.2021 №ЛНА-000004 (а.с. 14,15).

Як зазначає позивач, 19.01.2022 він звернувся до сервісного центру МВС у Дніпропетровській області з заявою про реєстрацію транспортних засобів за новим власником. Провести перереєстрацію транспортних засобів новий позивач не зміг, оскільки у сервісному центі МВС у Дніпропетровській області повідомили, що транспортні засоби перебувають під арештом відповідно до постанови про накладання арешту в рамках виконавчого провадження №68069715.

Відповідно даних реєстру боржників, відносно Відповідача наявний один запис, відносно наявності виконавчого провадження №68069715.

Відповідно до даних автоматичної системи виконавчих проваджень - 06.01.2022 приватним виконавцем Макушевим Є.П. відкрито виконавче провадження за № 68069715.

Позивач зазначає, що у повному обсязі виконав умови договору купівлі-продажу транспортних засобів від 30.12.2021, а саме провів повну сплату вартості транспортних засобів та вважає себе власником Автомобіля Mazdacx 5 та Автомобіля NissanJuke його права порушено. Порушення права, на думку позивача, відбулось у вигляді неможливості перереєстрації транспортних засобів, зв`язку з накладанням на них арешту приватним виконавцем.

Позивач вважає, що він є добросовісним набувачем та власником транспортних засобів та має право на вільне володіння, розпорядження та користування майном, в тому числі і зняття арештів з транспортних засобів.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши наявні докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, на підставі наступного.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини або інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Частиною першою статті 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст. 321 Цивільного кодексу України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 182 цього кодексу право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частинами 3,4 ст. 334 Цивільного кодексу передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про

визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

В даному випадку позивач просить визнати право власності на транспортні засоби, які він отримав, уклавши з відповідачем договір купівлі-продажу транспортних засобів № 30-12/21 від 30.12.2021.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком № 1200 оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерством внутрішніх справ (далі - МВС) і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта).

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18.11.2015 № 941, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 2 частини першої статті 399 ЦК України передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна (стаття 400 ЦК України).

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що, оскільки сторони не дотрималися порядку укладення договору купівлі-продажу транспортних засобів, а саме спірний договір не укладений та оформлений безпосередньо в сервісному центрі МВС у присутності адміністраторів таких органів, то оспорюваний договір є неукладеним, а за фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на автотранспортні засоби, а саме: автомобіль модель (марка) Mazdacx 5, 2015 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 та автомобіль марка (модель) NissanJuke, 2014 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 .

Зважаючи на відмову в задоволенні позовної вимоги в частині визнання права власності на транспортні засоби, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині скасування арешту на транспортні засоби, накладеного в рамках виконавчого провадження № 68069715 приватним виконавцем Макушевим Є.П.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Позивач надав достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного виконання ним своїх зобов`язань з постачання електричної енергії, за яку відповідач у визначений договором строк не розрахувався.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Термопрофільплюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Полістар", Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний виконавець Макушев Євгеній Петрович, Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна" про визнання права власності та скасування арешту відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 12.09.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко