ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/202/21

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Нагібіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні дану справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород

до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр проектів», м. Ужгород

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 115429,05 грн. за несвоєчасне виконання умов договору про надання послуг № 63 від 06.07.2020

та

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРОЕКТІВ», м. Ужгород

до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород

про стягнення заборгованості на суму 51596,52 грн.,

УСТАНОВИВ:

Держгеокадастр звернувся до суду з вказаними вимогами до товариства про стягнення штрафних санкцій (в т.ч. пені на суму 98443,89 грн. та штрафу на суму 16955,16 грн), оскільки останнім всупереч умов укладеного сторонами договору несвоєчасно виконано зобов`язання з надання послуг - проведення у строк до 20.07.2020 державної інвентаризації несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, та проведення у строк до 10.12.2020 державної інвентаризації несформованих земельних ділянок інших категорій земель державної власності та земельних ділянок інших категорій земель державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі

Ухвалою суду від 08.04.2021 за даним позовом відкрито провадження у справі № 907/222/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам процесу запропоновано у встановлені судом строки надати заяви по суті спору.

Товариство звернулося до суду з наведеними вимогами до Держгеокадастру, оскільки останнім не оплачено вартості наданих послуг, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість

Ухвалою суду від 22.04.21 за даним позовом відкрито провадження у справі № 907/202/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам процесу запропоновано у встановлені судом строки надати заяви по суті спору.

У подальшому ухвалою суду від 20.07.21 провадження у зазначених справах за клопотанням товариства об`єднано в одне провадження, оскільки судом встановлено, що спірні відносини сторін в обох справах виникли на підставі одного й того ж укладеного сторонами 06.07.2020 договору № 63 про надання послуг, підставою вимог сторін у зазначених справах є неналежне виконання ними договірних зобов`язань, справи пов`язані поданими сторонами доказами, обидві справи перебувають у провадженні одного складу суду, об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний номер 907/202/21.

Держгеокадастр у ході судового розгляду справи наполягає на стягненні з товариства передбачених договором штрафних санкцій за прострочення виконання договірних зобов`язань, проти чого заперечує товариство, посилаючись на те, що прострочення відбулося не з його вини, а через, зокрема, запровадження карантину у державі, затримки у погодженні технічних документацій органами Держгеокадастру, відсутності механізму роботи з погодження технічної документації в інших державних органах, зокрема, в Державному агентстві лісових ресурсів, управлінні культури та охорони культурної спадщини, Управлінні екології та природних ресурсів. Крім того, товариство наполягає на врахуванні сплаченої Держгеокадастру банківської гарантії на суму 48000 грн. як забезпечення виконання зобов`язань товариства за договором, з виконання якого виникли спірні відносини.

У ході судового розгляду товариство письмовими поясненнями та усними поясненнями представника наполягає на задоволенні заявлених вимог про стягнення з Держгеокадастру вартості наданих послуг на суму 51596,52 грн., виконання яких оформлено актом приймання-передачі без дати, який був надісланий Держгеокадастру для підписання та оплати виконаних робіт, однак відповідач відмовився підписати зазначений акт та оплатити виконані роботи. Держгеокадастр письмовим відзивом та усними поясненнями представника у ході судового розгляду, не заперечуючи наведених фактичних обставин справи, заперечував проти позовних вимог товариства, посилаючись на прострочення останнім виконання договірних зобов`язань на днів, подання для підписання акту приймання-передачі виконаних робіт після закінчення встановлених договором строків виконання зобов`язання, закінчення строку дії договору та закінчення бюджетного року, відсутністю у Держгеокадастру у 2021 році відповідних бюджетних призначень та асигнувань.

Суд, заслухавши у ході судового розгляду справи пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги сторін та заперечення проти таких, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог товариства та вимог Держгеокадастру.

При цьому суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини сторін у даній справі виникли та ґрунтуються на умовах укладеного ними 06.07.2020 договору про надання послуг № 63 (далі - договір).

За умовами договору укладеного Держгеокадастром як замовником та товариством як виконавцем останній зобов`язався надати послуги з проведення державної інвентаризації земель у Закарпатській області (послуги) відповідно до технічного завдання (додаток №1 до договору), а замовник, зобов`язався прийняти надані послуги та оплатити їх вартість (п. 1.1).

Технічним завданням, що є додатком № 1 до договору, встановлено, що послуги з проведення державної інвентаризації земель надаються виконавцем поетапно в такому порядку: у строк до 20.07.2020 державній інвентаризації підлягають несформовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності та земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, та у строк до 10.12.2020 державній інвентаризації підлягають несформовані земельні ділянки інших категорій земель державної власності та земельні ділянки інших категорій земель державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі.

Ціна договору відповідно до його п. 3.1 становить 4800000,00 грн. та визначена за результатами проведення процедури відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

Оплата вартості наданих послуг відповідно до п. 4.1 договору здійснюється замовником шляхом перерахування належних до сплати сум коштів в національній валюті України у безготівковій формі на поточний рахунок виконавця протягом 15 банківських днів після підписання сторонами акту приймання наданих послуг з проведення державної інвентаризації земель (далі - акт) за умовами належного виконання сторонами умов пунктів 5.9, 5.10 договору. Розрахунковим періодом за цим договором є місяць (з 1-го по останнє число календарного місяця).

Строк надання послуг до 10.12.2020 (п. 5.1 договору), договір набирає чинності з 06.07.2020 і діє до 31.12.2020, а в частині оплати наданих послуг до повного виконання сторонами свої зобов`язань.

Згідно п. 5.9 договору виконавець по завершенню надання послуг складає, підписує та передає замовнику акт у двох примірниках разом з паперовою формою пояснювальної записки, звіту про результати наданих послуг, реєстру витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, відомості про які внесено до кадастру за результатами наданих послуг, звіту про результати наданих послуг в розрізі категорій земель, реєстру затверджених в установленому порядку технічних документацій із землеустрою, а також витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, відомості про які внесені до нього за результатами наданих послуг, та погоджені і затверджені технічні документації із землеустрою щодо інвентаризації земель у формі електронних документів.

Згідно п. 5.10 договору замовник протягом 5-ти днів з дати отримання акту прийому-передачі результатів наданих послуг, зобов`язаний підписати такий або надати виконавцю мотивовану відмову від його підписання

Умовами договору встановлено, що у випадку порушення своїх зобов`язань, сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством; порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов`язань за договором, якщо таке сталося не з їх вини; сторона вважається невинною, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання (п.п.7.1, 7.2 договору).

Згідно п. 7.4 договору за порушення зобов`язань, зокрема, виконавця за порушення строків надання послуг стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, по яких допущено прострочення надання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Згідно п. 8 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, якщо таке невиконання є наслідком випадку або обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), під якими сторони розуміють обставини, зазначені у п. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Факт виникнення таких обставин повинен бути підтвердженим сертифікатом Торгово-промислової палати України або уповноваженою нею відповідною регіональною палатою. Сторони узгодили, що при настанні форс-мажорних обставин, сторона, яка опинилася під їх впливом повинна не пізніше 5-ти календарних днів з дня їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі та поінформувати про характер обставин, їх вплив на можливість виконання стороною своїх договірних зобов`язань та графік виконання зобов`язань; у такому ж порядку сторона повинна повідомити іншу сторону про припинення форс-мажорних обставин та зазначити термін, в який передбачається виконати зобов`язання за договором.

Матеріалами справи встановлено, що та не заперечується сторонамитаке:

Виконавцем виконано, а замовником прийнято послуг з проведення інвентаризації відповідно до актів виконаних робіт за №№ 1-4 від 01.10.2020, 08.10.2020, 30.12.2020, 30.12.2020 на суми відповідно 180020,46 грн., 46934,61 грн., 3726988,66 грн., 794459,76 грн. та оплачено їх вартість у повному обсязі.

При цьому, виконавцем несвоєчасно виконано зобов`язання з надання послуг загальною вартістю 242645,09 грн. щодо державної інвентаризації несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, та з надання послуг загальною вартістю 4513357,61 грн щодо державної інвентаризації несформованих земельних ділянок інших категорій земель державної власності та земельних ділянок інших категорій земель державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, у зв`язку з чим Держгеокадастр наполягає на стягненні з товариства штрафних санкцій, що є предметом спору у даній справі.

Учасниками справи визнається також факт надання товариством послуг на суму 51596,52 грн. з простроченням встановленого договором строку на дев`ятнадцять днів, що оформлено надісланим Держгеокадастру актом приймання-передачі без номера і дати, однак останнім такий не підписаний, вартість робіт не оплачена.

Суд, вирішуючи дану справу, керується відповідними приписами цивільного та господарського права, які регулюють спірні правовідносини, виходячи з їх предмету та суб`єктного складу.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання, господарське зобов`язання суб`єктами господарювання, якими є сторони даних спірних відносин, має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на фактичні обставини справи, оскільки товариство як виконавець надало послуги за завданням замовника Держгеокадастру, останній за наведеними приписами цивільного та господарського законодавства зобов`язаний оплатити їх вартість відповідно до умов договору.

При цьому прострочення виконання зобов`язання товариством на дев`ятнадцять днів, відсутність бюджетних призначень та фінансування замовника, на що посилається Держгеокадастр заперечуючи проти оплати, не можуть бути прийняті судом з огляду на наступне.

Згідно приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення; якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Як зазначено вище у ході судового розгляду встановлено та не заперечується ніким з учасників факт надання товариством послуг на суму 51596, 52 грн. та факт прострочення їх надання, однак Держгеокадастром не доведено, що внаслідок такого прострочення виконання зобов`язання втратило інтерес для нього, у зв`язку з чим він може відмовитися від прийняття виконання. Більш того, у ході судового розгляду сторони стверджують про те, що за результатами наданих товариством послуг з проведення державної інвентаризації земель відомості про земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру, що підтверджено відповідними витягами, погоджені та затверджені технічні документації із землеустрою щодо інвентаризації земель. За таких обставин не може бути визнаним правомірним ухилення Держгеокадастру від підписання акту наданих послуг на суму 51596, 52 грн. та оплати зазначеної суми.

Відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів, бюджетних призначень) також не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що стверджує Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та в рішенні від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» зазначав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Таким чином, заявлені вимоги товариства про стягнення з Держгеокадастру вартості наданих послуг на суму 51596,52 грн. є обґрунтованими, доведеними та правомірними, тому підлягають задоволенню судом.

Щодо позовних вимог Держгеокадастру про стягнення штрафних санкцій з товариства за прострочення виконання зобов`язань, то у ході судового розгляду встановлено, що останнім послуги з проведення державної інвентаризації земель, які прийняті та оплачені Держгеокадастром, були виконані з порушенням строків встановлених технічним завданням, що визнається товариством у ході судового розгляду

У зв`язку з наведеним за прострочення у період з 21.07.2020 по 29.12.2020 проведення інвентаризації несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, загальною вартістю 242645,09 грн. Держгеокадастром згідно умов договору нараховано пеню на суму 13425,86 грн. та штраф на суму 16985,16 грн., а за прострочення у період з 11.12.2020 по 29.12.2020 проведення інвентаризації несформованих земельних ділянок інших категорій земель державної власності та земельних ділянок інших категорій земель державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, загальною вартістю 4513357,61 грн, Держгеокадастром згідно умов договору нараховано пеню на суму 85018,03 грн.

Вирішуючи спір у даній частині вимог, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Приписами ст. 231 ГК України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України, що має місце у даних спірних відносинах, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Суд не приймає до уваги посилання товариства на наявність форс-мажорних обставин (запроваджений у державі карантин), що перешкодили своєчасному виконанню зобов`язань за договором, карантин, оскільки товариством не доведено факту виникнення для нього таких обставин шляхом надання відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України або уповноваженою нею відповідною регіональною палатою, не доведено вчинення товариством дій передбачених договором для нього як сторони, яка опинилася під впливом таких обставин, щодо інформування іншої сторони про характер обставин, їх вплив на можливість виконання ним договірних зобов`язань та графік виконання зобов`язань. Посилання товариством на затримки у погодженні технічних документацій іншими державними органами як підставу звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань за договором також не можуть бути прийняті судом з огляду на те, що такі органи не є учасниками спірних відносин у даній справі, а товариство не позбавлено можливості у зв`язку з наведеним у свою чергу пред`явити до них вимоги.

Суд вважає також необґрунтованим посилання товариства на обставини справи пов`язані зі сплатою останнім банківської гарантії на суму 48000,00 грн. для забезпечення виконання договору та перерахування банком зазначеної суми Держгеокадастру на вимогу останнього як на підставу зарахування зазначеної суми в рахунок нарахованих штрафних санкцій за невиконання умов договору з огляду на таке.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Застосування штрафних санкцій відповідно до ст. 20 ГК України є одним зі способів захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання. Крім того, встановлено, що права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються також іншими способами, передбаченими законом.

За приписами ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань.

Отже, з огляду на наведені норми та приписи ст. 230 ГК України штрафні санкції і банківська гарантія є різними способами захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання, різними засобами забезпечення виконання господарських зобов`язань. Зазначені способи мають різну правову природу і не є взаємовиключними. Сплата коштів кредитору гарантом і сплата штрафних санкцій боржником не належать до одного виду відповідальності.

Сторони спірних відносин п. 13.5 договору погодили, що замовник не повертає забезпечення виконання договору у разі невиконання (часткового невиконання) умов договору виконавцем.

Таким чином, можливість стягнення з товариства пені та штрафу за прострочення виконання зобов`язань за договором не ставиться у залежність від реалізації Держгеокадастром свого права на звернення стягнення за банківською гарантією. Положення договору не містять застережень про пріоритетність у застосуванні або можливість взаємного зарахування цих способів забезпечення виконання зобов`язань.

За фактичних обставин справи та на підставі наведених норм цивільного та господарського законодавства, а також умов договору, суд дійшов висновку про правомірність вимог Держгеокадастру щодо стягнення з товариства нарахованих штрафних санкцій на загальну суму 115429, 05 грн. та про відсутність підстав для зарахування сплаченої останнім банківської гарантії за договором.

Судові витрати сторін у частині судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України за позовом Держгеокадастру належить відшкодувати за рахунок товариства, за позовом товариства - відшкодувати за рахунок Держгеокадастру.

Керуючись ст.ст. 11, 13, 14, 73-79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр проектів», м. Ужгород про стягнення штрафних санкцій задоволити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Центр проектів» (88000, м. Ужгород, Київська набережна, буд. 20, ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) штрафні санкції на загальну суму 115429,05 грн. (сто п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дев`ять грн. 05 коп.) та у відшкодування сплаченого судового збору 2270,00 грн. ( дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.)

2. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРОЕКТІВ», м. Ужгород до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород про стягнення заборгованості задоволити повністю.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Центр проектів» (88000, м. Ужгород, Київська набережна, буд. 20, ) заборгованість на суму 51596, 52 грн. (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот дев`яносто шість грн. 52 коп.) та у відшкодування сплаченого судового збору 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.)

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 08.09.2022

Суддя Ушак І.Г.