РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.09.2022Справа № 910/20422/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участі секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Корпорації «ТСМ Груп»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 11 432 864, 71 грн.

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 05.09.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 11 432 864, 71 грн, яка сформована заявником в системі «Електронний суд» 09.12.2021 та зареєстрована в автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду» 09.12.2021 за вх. № 20422/21.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань, які виникли на підставі Договору на виконання комплексу робіт від 05.08.2019 № 05/19, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 10 031 168, 90 грн, за прострочення сплати якої нараховані інфляційні втрати в розмірі 1 023 149, 14 грн та 3 % річних у розмірі 378 546, 67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі призначено на 21.02.2022.

07.02.2022 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечував проти доводів та обставин викладених у позовній заяві з підстав відсутності вини відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 заяву позивача про забезпечення доказів у даній справі повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено судове засідання на 21.03.2022.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно з Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

За наведених обставин призначене на 21.03.2022 судове засідання з розгляду справи не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

17.05.2022 від відповідача надійшло клопотання про зміну найменування сторони у справі.

З урахуванням вищезазначеного, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2022 призначено судове засідання на 04.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 відкладено розгляд справи на 25.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 05.09.2022.

02.09.2022 від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи тривалий строк розгляду справи, Господарський суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не долучено належних доказів для його задоволення.

У судовому засіданні 05.09.2022 представник Корпорації «ТСМ Груп» просив закрити провадження в частині основного боргу та стягнути з відповідача штрафні санкції.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.09.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір на виконання комплексу робіт № 05/19 за яким генеральний підрядник (позивач) зобов`язується за завданням замовника (відповідача) з дотриманням вимог законодавства виконати роботи з теми: «ВП Южно-Української АЕС. Енергоблоки № 1 та 2. Комплекс інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту. АКТЗ. ІІІ етап. Частина 2. Постачання обладнання та будівельні роботи» в цілому або за етапами в обсягах та у строки, що зазначені у Графіку виконання робіт та у Відомостях обсягів робіт (Додатки № 2) та у відомостях обсягів робіт (Додаток № 4) до договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 26.04.2022, Відокремлений підрозділ «Южно - Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () змінило назву на Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Згідно п. 2.1. Договору договірна ціна робіт, доручених до виконання Генеральному підряднику, визначена протоколом угоди про договірну ціну (Додаток № 1) і складає 26 005 143, 67 у т.ч. ПДВ 20 % з яких:

- постачання обладнання на загальну суму 8 275 970, 40 грн у т.ч. ПДВ 20 % (п. 2.1.1. Договору);

- будівельно монтажні роботи на загальну суму 16 546 146, 53 грн у т.ч. ПДВ 20 % (п. 2.1.2. Договору);

- пусконалагоджувальні роботи на загальну суму 1 183 026, 74 грн у т.ч. ПДВ 20 % (п. 2.1.3. Договору).

01.11.2019 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 з додатками до Договору, яка є невід`ємною частиною Договору.

Додатками № 1, 3, 4 до Додаткової угоди № 1, сторони Договору погодили у межах договірної ціни Договору, нову договірну ціну Договору в сумі 21 670 953, 06 грн. у т.ч. ПДВ 20 %.

Додатком № 2 до Додаткової угоди № 1, сторони Договору визначили новий графік виконання робіт по Договору.

Додатком № 5 до Додатковою угодою № 1 (Специфікація обладнання), сторонами Договору був визначений новий перелік обладнання та термін його постачання.

Також, 17.11.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 05/19 від 05.08.2019, якою Додатком № 1 до Додаткової угоди № 3 визначили новий графік виконання робіт по Договору № 05/19.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 3 продовжили строк дії договору до 30.03.2023.

Позивач вказує, що ним належним чином виконані певні види робіт, що були передбачені Договором про, що між позивачем та відповідачем були підписані відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ- 3) за відповідні періоди.

Виходячи із довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за формою КБ- 3), а саме:

- за грудень 2019 позивачем було виконано роботи на загальну суму 708 760, 52 грн. Данна довідка була складена на підставі наступних актів приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в): № 1 від 26.12.2019 на суму 275 840, 12 грн. та № 2 від 26.12.2019 на суму 432 920, 40 грн.

- за листопад 2020 року позивачем було виконано роботи на загальну суму 2 242 412, 57 грн з урахуванням 20 % ПДВ. Данна довідка була складена на підставі Акту приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) № 3 від 25.11.2020.

- за грудень 2020 року позивачем було виконано роботи на загальну на суму 2 925 531, 01 грн з урахуванням 20 % ПДВ. Данна довідка була складена на підставі Акту приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) № 4 від 28.12.2020.

Станом на 28.12.2020 позивачем було передано відповідачу належним чином виконані роботи за договором на загальну суму 5 876 704, 10 грн.

Крім того, позивачем в рамках виконання Договору було поставлено відповідачу обладнання на загальну суму 8 275 970, 40 грн, що підтверджується видатковими накладними підписаними представниками сторін Договору № 05/19 без зауважень, а саме:

- ВН № 119 від 26.09.2019 на суму 4 121 505, 60 грн з урахуванням 20 % ПДВ;

- ВН № 153 від 10.12.2019 на суму 862 653, 60 грн з урахуванням 20 % ПДВ;

- ВН № 8 від 13.03.2020 на суму 1 163 608, 80 грн з урахуванням 20 % ПДВ;

- ВН № 14 від 08.04.2020 на суму 104 184, 00 грн з урахуванням 20 % ПДВ;

- ВН № 21 від 29.04.2020 на суму 216 421, 20 грн з урахуванням 20 % ПДВ;

- ВН № 28 від 07.05.2020 на суму 456 021, 60 грн з урахуванням 20 % ПДВ;

- ВН № 32 від 15.05.2020 на суму 1 227 574, 80 грн з урахуванням 20 % ПДВ;

- ВН № 39 від 04.06.2020 на суму 124 000, 80 грн з урахуванням 20 % ПДВ.

Відповідно до п.п. 4.1.1. Договору оплата за виконані роботи здійснюється замовником шляхом перераховує грошових коштів на поточний рахунок генерального підрядника (позивача) після підписання сторонами довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, складену на підставі актів виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В протягом 45 банківських днів.

Згідно п.п. 4.1.2. Договору оплата за поставлене обладнання здійснюється замовником (відповідачем) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок генпідрядника (позивача) за кожну партію обладнання згідно з видатковою накладною на цю партію протягом 45 банківських днів з дати поставки. Датою поставки партії обладнання є дата накладної.

Позивач вказує, що відповідач свої обов`язки за договором виконав частково, а саме оплатив лише 4 121 505, 60 грн з урахуванням 20 % ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями: № УКС/414 від 17.11.2020 на суму 1 337 572, 51 грн, № УКС/432 від 07.12.2020 на суму 2 500 000, 00 грн, № УКС/434 від 10.12.2020 на суму 283 933, 09 грн.

З урахуванням викладеного, позивач вказує на заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 10 031 168, 90 грн (5 876 704, 10 грн + 8 275 970, 40 грн - 4 121 505, 60 грн).

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 09.09.2021 вих. № 185 про сплату вказаної заборгованості. Відповідач у відповіді на претензію від 30.09.2021 вих. № 51/16963 визнав суму заборгованості за спірним договором, однак вимоги претензії не задовольнив, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Статтею 854 ЦК України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем на виконання умов договору було проведено відповідні роботи, однак відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної оплати за виконані позивачем роботи. Доказів щодо протилежного матеріали справи не містять.

З урахуванням наведених норм закону та умов договору, Господарський суд міста Києва вважає, що позовна вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основної суми боргу у розмірі 10 031 168, 90 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

14.06.2022 від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з укладанням договору про відступлення права вимоги.

Відокремленим підрозділом «Південноукраїнська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» повідомлено суд, що 26.04.2022 між Корпорацією «ТСМ ГРУП» та ПрАТ «ЮЖЕНЕРГОЬУД» укладено договір № 05/19-ЕПБ/П про відступлення права вимоги на суму 10 284 217,28 грн.

Відповідно до п. 1.1 Договору № 05/19-ЕПБ/П від 26.04.2022 про відступлення права вимоги, Первісний кредитор - Корпорація «ТСМ ГРУП» передає, а Новий кредитор - ПрАТ «ЮЖЕНЕРГОБУД» набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності з № 05/19 від 05.08.2019 (НАЕК № 20-123-08-19- 05754 від 12.09.2019) між Корпорацією «ТСМ ГРУП» та ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 05/19-ЕПБ/П від 26.04.2022 про відступлення права вимоги, за цим договором Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошових коштів в розмірі 10 284 217,28 гри.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 10 031 168, 90 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 378 546, 67 грн. 3 % річних та 1 023 149, 14 грн інфляційних втрат.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов`язань за Договором, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

Так, за приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіривши розрахунок позивача по інфляційним втратам та періоди по яким заявлено інфляційне нарахуванням з урахуванням зазначеної практики Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 1 023 149, 14 грн.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми 3 %, суд вважає його обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 378 546, 67 грн.

Викладені у відзиві на позов аргументи не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки не спростовують доводів позивача та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/20422/21 в частині стягнення 10 031 168 (десять мільйонів тридцять одна тисяча сто шістдесят вісім) грн 90 коп. закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь КОРПОРАЦІЇ «ТСМ ГРУП» (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯМСЬКА, будинок 72, ідентифікаційний код 37034171) - 3 % річних у розмірі 378 546 (триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок шість) грн 67 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 023 149 (один мільйон двадцять три тисячі сто сорок дев`ять) грн 14 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 171 492 (сто сімдесят одну тисячу чотириста дев`яносто дві) грн 97 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 07.09.2022.

Суддя І.В. Алєєва