УХВАЛА

05 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/4848/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Могил С.К.

перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Сетам"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022

та рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021

у справі № 910/4848/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софітра"

до:

1) Державного підприємства "Сетам";

2) Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича;

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія"

про визнання недійсними електронних торгів, свідоцтва та акту,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 25.08.2022 надійшла касаційна скарга Державного підприємства "Сетам" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 (повний текст складено 02.08.2022) та рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі № 910/4848/20, подана до Суду 23.08.2022.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 25.08.2022 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий, Дроботова Т.Б., Волковицька Н.О.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст. 287 - 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

- якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

- якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції має містити:

1) зазначення конкретної норми матеріального та процесуального права (абзац, пункт, частина статті), яку неправильно застосував чи порушив суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

2) посилання на відповідний пункт (пункти) ч. 2 ст. 287 ГПК України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, і при цьому, додатково зазначається:

- постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні - у разі оскарження судових рішень з тієї підстави, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України);

- обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду - у разі оскарження судових рішень з підстави необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

У разі оскарження судового рішення на підставі п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі Державне підприємство "Сетам" із посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України вказує, що суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у побідних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 11.06.2019 у справі №920/1316/14, від 26.09.2019 у справі № 11/19, від 18.08.2020 у справі № 5023/4363/12, від 10.02.2021 у справі № 910/11305/18.

При цьому касаційна скарга хоч і містить посилання на постанови Верховного Суду, але оформлена з порушенням вимог ст. 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення, який висновок та щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах, викладений у конкретній постанові Верховного Суду, не враховано судом апеляційної інстанції при винесені оскаржуваного рішення та як це вплинуло на прийняте рішення.

Таке обґрунтування скарги не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України та є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 2 ст. 174 ГПК України унормовано, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги є надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням належного обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України з відповідним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи/або порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень у даній справі з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

При цьому Суд звертає увагу, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Відповідно до п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Приписами абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 у розмірі 2 102 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 у розмірі 2 270 грн.

З оскаржуваної постанови (текст розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень) вбачається, що під час нового розгляду справи № 910/4848/20 ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Софітра" та об`єднано в одне провадження справи №910/4848/20 та № 910/2117/21, присвоєно об`єднаній справі № 910/4848/20.

Також з оскаржуваної постанови вбачається, що предметом позову у справі № 910/4848/20 є визнання недійсними електронних торгів, які були проведені 06.04.2020, з продажу об`єкта нерухомого майна двокімнатної квартири, номер лоту 375118, а предметом позову у справі № 910/2117/21 є визнання недійсним свідоцтва про право власності, зареєстрованого в реєстрі, яке було видане Товариству з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс" за результатами проведення електронних торгів 06.04.2020 з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, номер лоту 375118; визнання недійсним акту від 07.04.2020, складеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лапіним Дмитром Валентиновичем про проведені електронні торги, які були проведені 06.04.2020, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, номер лоту 375118.

Таким чином предметом позову у даній справі є визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним акту від 07.04.2020 (три вимоги немайнового характеру).

В касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі № 910/4848/20 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, отже належною до сплати сумою судового збору за подання касаційної скарги у даному випадку є 13 284 грн (2 102 + (2 270 х 2)) 200 %.

Проте до матеріалів касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд вказує на те, що скаржнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 13 284 грн та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги за наведеними нижче реквізитами.

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Також, Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується.

Водночас відповідно до ст. 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів надіслання копії касаційної скарги та доданих до неї документів третій особі - Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віті Володимирівні.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Державного підприємства "Сетам" підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно подати: 1) касаційну скаргу в новій редакції із зазначенням належного обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України з відповідним обґрунтуванням наявності цієї підстави; 2) докази сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 13 284 грн; 3) докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віті Володимирівні.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 287-288, 290, 292 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Сетам" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі № 910/4848/20 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Могил С.К.