ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 року м. Дніпро Справа № 904/5431/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання Рівна В.В.

представники сторін:

від позивача: Петровський Д.О. - адвокат

від відповідача: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2022 р.

( суддя Красота О.І., м. Дніпро )

за позовом

Управління каналів річки Інгулець,

м. Снігурівка Миколаївської області

до

Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат",

м. Кривий Ріг

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору на стороні Позивача за первісним позовом

Міністерство економіки України

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору на стороні Позивача за первісним позовом

Державне агентство водних ресурсів України

про стягнення заборгованості в сумі 10 012 200,00 грн.

за зустрічним позовом

Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат",

м. Кривий Ріг

до

Управління каналів річки Інгулець,

м. Снігурівка Миколаївської області

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору на стороні Відповідача за зустрічним позовом

Міністерство економіки України

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору на стороні Відповідача за зустрічним позовом

Державне агентство водних ресурсів України

про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 38 966 400,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Управління каналів річки Інгулець звернулося до Господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" і просить суд стягнути 10 012 200,00 грн. - заборгованості та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості послуг з подачі води згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-Р "Про скидання надлишків зворотних вод у р.Інгулець".

Відповідач проти позовних вимог заперечував, оскільки нє був споживачем послуг, тому, що такі послуги, через визнання договору неукладеним, фактично не надавались. Інші зобов`язання з фінансування вказаних робіт та послуг, передбачених Регламентом промивання та розпорядженням Кабінету Міністрів України у Відповідача також не виникали, оскільки вказані правові акти не могли та не були для товариства обов`язковими.

Акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" звернулося до господарського суду із зустрічною позовною заявою до Управління каналів річки Інгулець і просить суд стягнути грошові кошти в розмірі 38 966 400,00 грн., які набуті та зберігаються без достатніх правових підстав та стягнути судовий збір. Так, Відповідач перераховував на користь Управління каналів річки Інгулець 38 966 400,00 грн. в рахунок подачі води у Карачунівське водосховище виключно через те, що вважало договір № 319 від 12.04.2019 р. укладеним в редакції протоколу розбіжностей, й виконувало умови даного договору. Враховуючи, що єдиною правовою підставою для перерахування АТ Кривбасзалізрудком" грошових коштів в загальному розмірі 38 966 400,00 грн. на користь управління каналів річки Інгулець, був договір № 319 від 12.04.2019 р., який товариство вважало укладеним, проте, який згідно висновків Верховного Суду, покладених в основу постанови від 20.02.2020 р. у справі № 904/1995/19 є таким, що не відбувся - Управління каналів річки Інгулець набуло та зберігає вказані грошові кошти належні Відповідачу без достатньої правової підстави.

Третя особа-2 підтримала первісні позовні вимоги в повному обсязі, проти зустрічних позовних вимог заперечувала.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2022 р. первісний позов задоволено в повному обсязі - стягнуто з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь Управління каналів річки Інгулець 10 012 200,00 грн. - заборгованості та судовий збір в сумі 150 183,00 грн.. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат", в якій просить рішення суду від 20.01.2022 р. скасувати в частині задоволення первісної позовної заяви, в цій частні прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову. Скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, прийняти в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що подання Управлінням каналів річки Інгулець води у Карачунівське водосховище, не було виконанням робіт чи наданням послуг на користь AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», проте є виконанням з боку Управління каналів річки Інгулець обов`язків, покладених Регламентом промивання та оздоровлення русла річки Інгулець у 2019 році, затвердженим Держводагентством України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України. Отже, AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», не було споживачем послуг. Тобто зобов`язання з фінансування вказаних робіт та послуг, передбачених Регламентом промивання та розпорядженням Кабінету Міністрів України у AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» також не виникали, оскільки вказані правові акти не могли та не були для товариства обов`язковими.

Водночас, на думку Скаржника, відсутність факту укладення договору № 319 від 12.04.2019 р., рекомендаційний характер Регламенту, та відсутність зобов`язального характеру для AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» розпорядження Кабінету Міністрів України № 1096-р - є преюдиційними фактами. Тому, розпорядження Кабінету Міністрів України №1096-р від 27.12.2018 р. «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець» не є актом нормативного характеру, та актом цивільного законодавства, на підставі якого у AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» виникли зобов`язання з оплати послуг Управління каналів річки Інгулець.

При цьому Скаржник зазначає, що AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» перераховувало на користь Управління каналів річки Інгулець 38 966 400,00 грн. в рахунок подачі води у Карачунівське водосховище виключно через те, що вважало договір № 319 від 12.04.2019 р. укладеним в редакції протоколу розбіжностей, й виконувало умови даного договору. В платіжних дорученнях AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» чітко зазначено підставу перерахування - договір № 319 від 12.04.2019 р. та його предмет - подача технічної воді для виконання Регламенту промивання р.Інгулець. Отже, Управління каналів річки Інгулець, набуло та зберігає у себе належні AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» грошові кошти у розмірі 38 966 400,00 грн. без достатньої правової підстави.

Скаржник наголошує на тому, що в даному випадку, набуття грошових коштів було безпідставним, оскільки договір № 319 від 12.04.2019 р. не було укладено сторонами, не існує нормативного акту чи іншого акту цивільного законодавства, який би зобов`язував AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» придбати у Управління каналів річки Інгулець послугу з подачі води у визначеному обсязі та визначеної вартості, Управління каналів річки Інгулець не надавало жодних послуг на користь AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ».

Скаржник вважає, що організаційно-розпорядчий акт, яким є Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець», та Регламент промивання і оздоровлення річки Інгулець, затверджений Держводагентством України, яке не наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, - не є підставою для отримання Управлінням каналів річки Інгулець грошових коштів від AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ».

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Управління каналів річки Інгулець, та треті особи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.02.2022 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.02.2022 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/5431/21. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2022 р. по справі № 904/5431/21 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

21.02.2022 р. матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2022 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 24.03.2022 р..

24.03.2022 р. розгляд справи № 904/5431/21 в судовому засіданні не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2022 р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 02.06.2022 р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2022 р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 08.09.2022 р..

Від Управління каналів річки Інгулець електронною поштою до суду надійшла заява про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 01.09.2022 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., для розгляду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022 р., судове засідання у справі № 904/5431/21, призначене на 08.09.2022 р., вирішено провести з Управлінням каналів річки Інгулець, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

На підставі розпорядження в.о керівника апарату суду від 07.09.2022 р., у зв`язку з виходом на роботу судді Чус О.В. члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 р., для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/5431/21, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Березкіна О.В., Чус О.В.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 07.09.2022 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В., для розгляду справи, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Дарміна М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2022 р., колегією суддів у складі: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Чус О.В., Дармін М.О. справу № 904/5431/21 прийнято до свого провадження.

Відповідач за первісним позовом та треті особи не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Відповідача за первісним позовом та третіх осіб.

У судовому засіданні 08.09.2022 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" є гірничодобувним підприємством Кривбасу, який здійснює діяльність пов`язану з добуванням залізної руди підземним (шахтним) способом, видобуток та переробка якої супроводжується великими обсягами відкачки і використання підземних вод.

Надлишки зворотних шахтних вод цілодобово протягом року спрямовуються в ставок-накопичувач, який знаходиться на відстані 3,2 км від річки Інгулець у балці Свистунова та який перебуває на балансі ДП «Кривбасшахтозакриття».

Діючий на даний час режим скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець полягає у щорічному дозованому (регульованому) скиданні надлишків зворотних вод, передбаченому загальним проектом відведення, використання та скидання надлишків шахтних вод Кривбасу, яке відбувається за індивідуальним регламентом скидання, відповідно до спеціального розпорядження Кабінету Міністрів України, в чітко визначений міжвегетаційний період (листопад - лютий), з розбавленням зворотних вод до рекомендованих норм якості води (рівнів вмісту хлоридів та мінералізації) у контрольних створах, розташованих нижче випуску. Після скидання надлишків зворотних вод запроваджуються заходи з ліквідації наслідків скидання шляхом здійснення промивки русла р. Інгулець.

Це є необхідним та виправданим заходом, оскільки здійснюється виключно з метою недопущення виникнення серйозних та масштабних наслідків техногенного характеру та надає єдиної реальної можливості здійснювати експлуатацію існуючих потенційно небезпечних об`єктів у стані захищеності населення та об`єктів довкілля від небезпеки, тобто у такому стані, коли відсутній неприпустимий ризик заподіяння непередбаченої шкоди для життя і здоров`я людини, матеріальних об`єктів, навколишнього середовища.

Враховуючи той факт, що в Україні відсутні затверджені у встановленому порядку єдині правила, норми чи інструкції щодо порядку розроблення і затвердження індивідуальних регламентів скидання зворотних вод у водні об`єкти, регламент скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу розробляється окремо на кожний міжвегетаційний період з врахуванням вимог і рекомендацій діючої нормативно-правової бази щодо даного напрямку робіт.

З огляду на зазначене та з метою запобігання низці аварій на гідротехнічних спорудах Криворізького басейну (ставок-накопичувач, загальна система транспортування шахтних вод) через надмірне накопичення надлишків зворотних шахтних вод та уникнення зупинки гірничорудних підприємств Кривбасу у зв`язку з припиненням відкачування підземних вод Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець».

Вказане розпорядження Кабінету Міністрів України передбачає виконання заходів з промивання русла р. Інгулець після завершення скиду надлишків зворотних вод за рахунок залучення гірничорудними підприємствами Кривбасу близько 125 млн. куб. метрів дніпровської води.

Саме виконання цього заходу надає можливості забезпечити необхідну якість води в р.Інгулець для зрошення в Миколаївській та Херсонській областях та поступово поліпшити якість питної води по каскаду водосховищ в Кіровоградській та Дніпропетровській областях.

Розпорядженням від 27.12.2018 р. № 1096-р, Кабінет Міністрів України доручив: Державному агентству водних ресурсів розробити та затвердити на підставі гідрологічного прогнозу щодо весняної повені у 2019 році в басейні р. Інгулець регламент промивання русла і екологічного оздоровлення зазначеної річки з визначенням відповідальності за його виконання; Міністерству економічного розвитку і торгівлі забезпечити взаємодію з гірничорудними підприємствами щодо здійснення ними заходів з розроблення регламентів, зазначених у пунктах 1 і 2 цього розпорядження, а також робіт з розбавлення зворотних вод під час їх скидання та з промивання русла р.Інгулець за рахунок власних коштів залежно від фактичного обсягу скидання.

Додатком № 1 до зазначеного розпорядження, Кабінет Міністрів України визначив перелік гірничодобувних підприємств, які здійснюють заходи з розроблення регламентів скиду надлишків зворотних вод та промивання русла і екологічного оздоровлення р. Інгулець, а також робіт з розбавлення зворотних вод під час їх скидання та з промивання русла зазначеної річки за рахунок власних коштів залежно від фактичного обсягу скидання. Серед вказаних у даному додатку підприємств визначено і Акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" ( Відповідач за первісним позовом, Позивач за зустрічним позовом ).

В подальшому, на виконання пункту 2 вказаного розпорядження Кабміну, Державним агентством водних ресурсів України з врахуванням протоколу Міжвідомчої комісії по узгодженню режимів роботи водосховищ та водогосподарських систем р. Інгулець суббасейну нижнього Дніпра у 2019 році було розроблено Регламент промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році, який було затверджено 22.03.2019 р..

Положеннями пункту 3 та пункту 8 цього Регламенту також було визначено, що фінансування заходів з промивання русла р. Інгулець здійснюється за рахунок власних, коштів гірничодобувних підприємств, в тому числі і за рахунок Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", в розмірах залежно від фактичного обсягу скидання.

Пунктом 4 вищевказаного Регламенту обов`язок щодо виконання вказаних послуг покладено на Управління каналів річки Інгулець ( Позивач за первісним позовом, Відповідач за зустрічним позовом ).

Так, Регламентом окремо зобов`язано Управління каналів річки Інгулець: забезпечити режим подачі води по каналу Дніпро-Інгулець; розпочати роботу Інгулецької ГНС, виходячи з якості води, що відповідає нормативній та потребі у зрошувані меліорованих земель.

Крім того, відповідно до пункту 8 Регламенту, Управління каналів річки Інгулець визначено відповідальним за дотриманням режиму роботи каналів Дніпро-Інгулець та Інгулецької зрошувальної системи.

На виконання покладених на Управління каналів річки Інгулець обов`язків, останнє в період з травня по вересень 2019 року здійснило подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання промивки та екологічного оздоровлення р. Інгулець в загальній кількості 45,1 млн. м3, що підтверджується відповідними актами та не заперечувалося Відповідачем за первісним позовом.

Посилаючись на Регламент та договір, Відповідачем за первісним позовом було частково сплачено вартість подачі води та перераховано на рахунок Управління каналів річки Інгулець лише 38 966 400,00 грн.. Дану обставину Позивач підтверджує випискою з казначейського рахунку Позивача.

В квітні 2019 року з метою належного оформлення даних правовідносин, Позивачем ( за первісним позовом ) на адресу Відповідача ( за первісним позовом ) було направлено проект Договору від 12.04.2019 р. № 319 на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р.Інгулець у 2019 році.

Відповідно до запропонованих Позивачем умов договору, Управління каналів річки Інгулець на виконання Регламенту промивки річки Інгулець у 2019 році зобов`язувалось подати технічну воду в загальній кількості 45,1 млн. м3, а Відповідач сплатити Позивачу затрати по постачанню води із розрахунку 1,086 грн. з ПДВ за 1 кубічний метр води.

Проте, із запропонованими Позивачем умовами договору Відповідач не погодився і звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про укладання договору № 319 від 12.04.2019 р. на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році в редакції ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 р. по справі № 904/1995/19, залишеного без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2019 р. та постановою Верховного Суду від 27.02.2020 р. в задоволенні позовних вимог ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» до Управління каналів річки Інгулець відмовлено повністю.

Вказаним судовими рішеннями встановлено, що договір № 319 від 12.04.2019 р. на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році між Управлінням каналів річки Інгулець та ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є неукладеним у зв`язку з недосягненням між сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору, а саме вартості послуг.

Таким чином, будь-які договірні відносини між Управлінням каналів річки Інгулець та ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» з приводу постачання води по каналу Дніпро-Інгулець на виконання Регламенту промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році відсутні.

Разом з тим, відповідно до здійсненої Управлінням каналів річки Інгулець калькуляції вартості послуг з подачі води до каналу Дніпро-Інгулець вартість подачі 1 м3 води становить 1,086 грн. з ПДВ. Загальна ж вартість витрат Управління каналів річки Інгулець, понесених в результаті здійснення подачі води для виконання Регламенту промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році становить 48 978 600,00 грн..

Доводячи обгрунтованість розрахунку, Позивач за первівсним позовом зазначає, що при формуванні ціни послуг керується постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1101 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів» та Порядком визначення вартості та надання платних послуг бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 25.12.2013 р. № 544/1561/1130, яким визначено особливості формування вартості та надання платних послуг юридичним та фізичним особам.

Пунктом 3.2 даного Порядку визначено, що розмір договірних (вільних) цін за кожний вид платної послуги визначається на підставі економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних безпосередньо з наданням (виконанням) відповідної платної послуги.

Згідно з умовами пункту 3.3. Порядку до складу витрат на надання (виконання) платних послуг належать: прямі витрати на оплату праці; прямі матеріальні витрати; інші прямі витрати; загальногосподарські витрати, у тому числі витрати на оновлення та модернізацію основних засобів, що використовуються для надання платних послуг. До прямих витрат на оплату праці відносяться витрати на заробітну плату штатним працівникам, діяльність яких безпосередньо пов`язана з наданням платних послуг у порядку, встановленому законодавством, а також передбачені законодавством відрахування на соціальні заходи. До прямих матеріальних витрат відноситься вартість основних матеріалів, необхідних для виконання робіт, надання послуг, допоміжних та інших матеріалів, які віднесені до конкретного виду надання послуг. До інших прямих витрат включаються всі інші виробничі витрати, які віднесені до конкретного виду надання послуг.

До загальногосподарських витрат відносяться всі витрати на управління виробництвом та обслуговування і управління водогосподарською організацією в цілому. Визначення складу та механізму їх розподілу здійснюється з урахуванням вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248.

Позивач за первісним позовом зазначає, що із загальної вартості послуг по подачі 1 м3 води ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» сплачує вартість електроенергії, затраченої на її подачу та покриває витрати, пов`язані з експлуатацією об`єктів водогосподарсько-меліоративного комплексу Управління каналів річки Інгулець, згідно калькуляції.

Державне агентство водних ресурсів України в своїх поясненнях підтвердило, що калькуляція вартості послуг з подачі води до каналу Дніпро-Інгулець 1 м3 води становить 1,086 грн. з ПДВ та виконана Управлінням каналів річки Інгулець у повній відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Проте, як стверджує Позивач за первісним позовом - своє зобов`язання щодо повної оплати вартості послуг з подачі води, яке встановлено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р.Інгулець» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» належним чином не виконало. Так, Відповідачем за первісним позовом було частково сплачено вартість подачі води та перераховано на рахунок Управління каналів річки Інгулець лише 38 966 400,00 грн..

За розрахунками Позивача за первісним позовом заборгованість Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» перед Управлінням каналів річки Інгулець, згідно приписів Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець» та Регламенту промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році, а саме щодо встановлення обов`язку ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» здійснити роботи з розбавлення зворотних вод під час їх скидання та промивання русла річки Інгулець за рахунок власних коштів, становить 10 012 200,00 грн..

Так, розрахунок суми заборгованості складається з: 1,086 грн. (вартість послуг з подачі м3 води) х 45 100 000 м3 (загальний об`єм води) = 48 978 600,00 грн. ( загальна вартість послуг з подачі води ). При цьому, 48 978 600,00 грн. - 38 966 400,00 грн. ( розмір послуг сплачених Відповідачем ) = 10 012 200,00 грн..

Відповідачем за первісним позовом суму заборгованості у розмірі 10 012 200,00 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору за первісним позовом.

Як зазначає Позивач за зустрічним позовом, станом на момент вирішення спору судом першої інстанції, ПАТ "Кривбасзалізрудком", вважало, що договір між сторонами укладено в редакції замовника ( ПАТ "Кривбасзалізрудком" ), його виконання є обов`язковим відповідно до вимог розпорядження Кабінету Міністрів України та Регламенту промивання, тому платіжними дорученнями № 7065 від 06.05.2019 р. 11 689 920,00 грн., № 9188 від 07.06.2019 р. на суму 7 793 280,00 грн., № 10330 від 27.06.2019 р. на суму 7 793 280,00 грн., № 14193 від 03.09.2019 р. на суму 7 883 760,00 грн., № 14193 від 03.09.2019 р. на суму 3 809 160,00 грн. перерахувало на користь Управління грошові кошти за подачу води в загальному розмірі 38 966 400,00 грн.. Підставою для оплати наданих послуг, відповідно до умов договору № 319 від 12.04.2019 р., були акти приймання наданих послуг, які складалися Управлінням із посиланням на договірта для виконання регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році, а в платіжних дорученнях ПАТ "Кривбасзалізрудком" вказувало підству згідно Регламету промивання р. Інгулець у 2019 році, також посилалося на укладений договір. Проте, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 р. у № 904/1995/19 відмовлено публічному акціонерному товариству "Криворізький залізорудний комбінат" в задоволенні позовних вимог до Управління каналів річки Інгулець" про укладання договору № 319 від 12.04.2019 р. на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р.Інгулець у 2019 році в редакції Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат". Дане рішення залишено без змін постановами Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2019 р. та Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.02.2020 р.. Під час розгляду справи вказаними судовими інстанціями були встановлені наступні юридичні факти, які є преюдиційними: Регламент промивання русла і екологічного оздоровлення річки Інгулець у 2019 році носив для ПАТ "Кривбасзалізрудком" лише рекомендаційний характер, й не зобов`язував ПАТ "Кривбасзалізрудком" укладати спірний договір саме з Управлінням каналів річки Інгулець; Регламент промивання русла і екологічного оздоровлення річки Інгулець у 2019 році обов`язковим до виконання саме для Управління каналів річки Інгулець; Подача дніпровської води каналом Дніпро-Інгулець до Карачунівського водосховища здійснена Управлінням каналів річки Інгулець з метою виконання Регламенту, й не залежить від факту укладення договору з ПАТ "Кривбасзалізрудком"; Договір № 319 від 12.04.2019 р. на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р.Інгулець у 2019 році є неукладеним, через недосягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов, зокрема - ціни (вартості) послуг по подачі 1м3 дніпровської води каналом Дніпро-Інгулець до Карачунівського водосховища. Подання Управлінням каналів річки Інгулець у Карачунівське водосховище, не було виконанням робіт чи наданням послуг на користь "Кривбасзалізрудком", проте є виконанням з боку Управління каналів річки Інгулець обов`язків, покладених Регламентом промивання та оздоровлення русла річки Інгулець у 2019 затвердженим Держводагентством України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України.

На думку Позивача за зустрічним позовом, ПАТ "Кривбасзалізрудком", з огляду на встановлені судовими рішеннями факти, не було споживачем послуг, оскільки такі послуги, через визнання договору неукладеним, фактично не надавались. Інші зобов`язання з фінансування вказаних робіт та послуг, передбачених Регламентом змивання та розпорядженням Кабінету Міністрів України у ПАТ "Кривбасзалізрудком" не виникали, оскільки вказані правові акти не могли та не були для товариства обов`язковими.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що правовою підставою для перерахування АТ "Кривбасзалізрудком" грошових коштів в загальному розмірі 38 966 400,00 грн. на користь Управління каналів річки Інгулець, був договір № 319 від 12.04.2019 р., який товариство вважало укладеним, проте, який згідно висновків Верховного Суду, покладених в основу постанови від 20.02.2020 р. у справі № 904/1995/19 є таким, що не відбувся - Управління річки Інгулець набуло та зберігає вказані грошові кошти належні АТ "Кривбасзалізрудком" без достатньої правової підстави.

15.05.2020 р. АТ "Кривбасзалізрудком" на адресу Управління каналів річки Інгулець направлено Відповідь на вимогу - зустрічну вимогу № 53-02/1567 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, яка залишилася без відповіді.

За твердженням Позивача за зустрічним позовом - грошові кошти - 38 966 400,00 грн., які перераховані АТ "Кривбасзалізрудком" на користь Управління каналів річки Інгулець зберігаються у останього без достатніх правових підстав, що і стало причиною виникнення спору за зустрічним позовом.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції послався на те, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у річку Інгулець» та Регламентом промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році на Відповідача покладено обов`язок за рахунок власних коштів здійснити роботи з розбавлення зворотних вод та з промивання русла річки Інгулець у 2019 році. Отже, відповідно до розпорядження КМУ від 27.12.2018 р. № 1096-р та Регламенту промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році безпосереднім виконавцем послуг з подачі технічної води для виконання Регламенту є саме Позивач, який зобов`язаний здійснити подачу води в необхідних обсягах, а Відповідач компенсувати Позивачу витрати з подачі води.

Підставою для відмови у задоволені зустрічного позову, стало те, що Позивачем за зустрічним позовом грошові кошти в загальному розмірі 38 966 400,00 грн. сплачено з вказанням призначення платежу: оплата за постачання тех.води для виконання Регламенту промивання р.Інгулець згідно за дог. № 319 від 12.04.2019 р., то такі кошти набуто Відповідачем за зустрічним позовом за наявності правової підстави, а тому їх не може бути стягнуто відповідно до положень ст.1212 ЦК України, як безпідставно набуті. При цьому, обов`язок щодо сплати вартості послуг (робіт) з подачі технічної води на виконання Регламенту та промивання і оздоровлення річки Інгулець виник у АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на підставі організаційно-розпорядчого акту Кабінету Міністрів України, а саме розпорядження від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець». Враховуючи той факт, що розпорядження КМУ від 27.12.2018 №1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець» є чинним та не скасовувалось, то положення цього акту Кабміну є обов`язковим для АТ «Кривбасзалізорудком», в тому числі щодо зобов`язання останнього здійснити роботи з промивання русла річки Інгулець за рахунок власних коштів.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача за первісним позовом, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.

Статтею 113 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, забезпечує виконання Конституції і законів України. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

У силу приписів статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про Кабінет Міністрів України» ( далі - Закон ).

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Закону Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

Частиною першою статті 41 установлено, що Кабінет Міністрів України спрямовує свою діяльність на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, Програми діяльності КМУ, схваленої Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Частиною другою статті 49 Закону визначено, що акти КМУ нормативного характеру видаються у формі постанов КМУ.

Акти КМУ з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень КМУ (частина третя статті 49 Закону ).

Порядок проведення засідань КМУ, підготовки та прийняття рішень, визначає інші процедурні питання його діяльності встановлює Регламент КМУ, затверджений постановою КМУ від 18.07.2007 р. № 950 (далі Регламент ).

Пунктом 1 § 30 Регламенту визначено, що акти Кабінету Міністрів з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень.

Розпорядження Кабінету Міністрів видаються з питань: схвалення концепції реалізації державної політики у відповідній сфері, концепції державної цільової програми та концепції закону, директив, урядової заяви, листа, звернення, декларації, меморандуму тощо; затвердження державної цільової програми, плану заходів; утворення та затвердження складу робочих груп з питань ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; виділення коштів з резервного фонду державного бюджету; делегування повноважень Кабінету Міністрів органам виконавчої влади у передбачених законом випадках; передачі майна; кадрових та інших питань організаційно-розпорядчого характеру. (пункт 2 § 30 Регламенту).

Розпорядження Кабінету Міністрів України є нормативно-правовим актом ( п. 28 постанови Верховного Суду від 28.05.2020 р. у справі № № 826/17201/17 ).

Як зазначалося раніше, з метою запобігання низці аварій на гідротехнічних спорудах Криворізького басейну (ставок-накопичувач, загальна система транспортування шахтних вод) через надмірне накопичення надлишків зворотних шахтних вод та уникнення зупинки гірничорудних підприємств Кривбасу у зв`язку з припиненням відкачування підземних вод Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець».

Вказане розпорядження Кабінету Міністрів України передбачає виконання заходів з промивання русла р. Інгулець після завершення скиду надлишків зворотних вод за рахунок залучення гірничорудними підприємствами Кривбасу близько 125 млн. куб. метрів дніпровської води.

Саме виконання цього заходу надає можливості забезпечити необхідну якість води в р.Інгулець для зрошення в Миколаївській та Херсонській областях та поступово поліпшити якість питної води по каскаду водосховищ в Кіровоградській та Дніпропетровській областях.

Розпорядженням від 27.12.2018 р. № 1096-р, Кабінет Міністрів України доручив: Державному агентству водних ресурсів розробити та затвердити на підставі гідрологічного прогнозу щодо весняної повені у 2019 році в басейні р. Інгулець регламент промивання русла і екологічного оздоровлення зазначеної річки з визначенням відповідальності за його виконання; Міністерству економічного розвитку і торгівлі забезпечити взаємодію з гірничорудними підприємствами щодо здійснення ними заходів з розроблення регламентів, зазначених у пунктах 1 і 2 цього розпорядження, а також робіт з розбавлення зворотних вод під час їх скидання та з промивання русла р.Інгулець за рахунок власних коштів залежно від фактичного обсягу скидання.

Додатком № 1 до зазначеного розпорядження, Кабінет Міністрів України визначив перелік гірничодобувних підприємств, які здійснюють заходи з розроблення регламентів скиду надлишків зворотних вод та промивання русла і екологічного оздоровлення р. Інгулець, а також робіт з розбавлення зворотних вод під час їх скидання та з промивання русла зазначеної річки за рахунок власних коштів залежно від фактичного обсягу скидання. Серед вказаних у даному додатку підприємств визначено і Відповідача за первісним позовом.

В подальшому, на виконання пункту 2 вказаного розпорядження Кабміну, Державним агентством водних ресурсів України з врахуванням протоколу Міжвідомчої комісії по узгодженню режимів роботи водосховищ та водогосподарських систем р. Інгулець суббасейну нижнього Дніпра у 2019 році було розроблено Регламент промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році, який було затверджено 22.03.2019 р..

Положеннями пункту 3 та пункту 8 цього Регламенту також було визначено, що фінансування заходів з промивання русла р. Інгулець здійснюється за рахунок власних, коштів гірничодобувних підприємств, в тому числі і за рахунок Відповідача за первісним позовом, в розмірах залежно від фактичного обсягу скидання.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції - розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. №1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у річку Інгулець» та Регламентом промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році на Відповідача за первісним позовм покладено обов`язок за рахунок власних коштів здійснити роботи з розбавлення зворотних вод та з промивання русла річки Інгулець у 2019 році.

Пунктом 4 вищевказаного Регламенту обов`язок щодо виконання вказаних послуг покладено на Управління каналів річки Інгулець. Так, Регламентом Позивача за первісним позовом окремо зобов`язано: забезпечити режим подачі води по каналу Дніпро-Інгулець; розпочати роботу Інгулецької ГНС, виходячи з якості води, що відповідає нормативній та потребі у зрошувані меліорованих земель. Крім того, відповідно до пункту 8 Регламенту, Позивача визначено відповідальним за дотриманням режиму роботи каналів Дніпро-Інгулець та Інгулецької зрошувальної системи.

Частиною 2 статті 509 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав , встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 3 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

В квітні 2019 року з метою належного оформлення даних правовідносин, Управлінням каналів річки Інгулець на адресу АТ "Кривбасзалізрудком" було направлено проект Договору від 12.04.2019 р. № 319 на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р.Інгулець у 2019 році.

Відповідно до запропонованих Управлінням умов договору, Управління каналів річки Інгулець на виконання Регламенту промивки річки Інгулець у 2019 році зобов`язувалось подати технічну воду в загальній кількості 45,1 млн. м3, а АТ "Кривбасзалізрудком" сплатити Позивачу за первічним позовом затрати по постачанню води із розрахунку 1,086 грн. з ПДВ за 1 кубічний метр води.

Проте, із запропонованими Управління каналів річки Інгулець умовами договору АТ "Кривбасзалізрудком" не погодилося і звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про укладання договору № 319 від 12.04.2019 р. на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році в редакції ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 р. по справі № 904/1995/19, залишеного без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2019 р. в задоволенні позовних вимог ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» до Управління каналів річки Інгулець відмовлено повністю.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що договір № 319 від 12.04.2019 р. на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році між Управлінням каналів річки Інгулець та ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є неукладеним у зв`язку з недосягненням між сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору, а саме вартості послуг.

Таким чином, як слушно зауважив місцевий господарський суд - будь-які договірні відносини між Управлінням каналів річки Інгулець та ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» з приводу постачання води по каналу Дніпро-Інгулець на виконання Регламенту промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році відсутні.

Натомість, як вже було зазначено вище, у сторін у відповідності до частини 3 статті 11 Цивільного кодексу України та на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець», а також Регламенту промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році, затвердженого 22.03.2019 р. виникли та існують зобов`язання щодо здійснення заходів з промивання русла і екологічного оздоровлення р. Інгулець. Зокрема, на Управління каналів річки Інгулець було покладено обов`язок забезпечити подачу води по каналу Дніпро-Інгулець, а на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» обов`язок оплатити промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець.

На виконання покладених на Управління каналів річки Інгулець обов`язків Позивач за первісним позовом в період з травня по вересень 2019 року здійснив подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання промивки та екологічного оздоровлення р. Інгулець в загальній кількості 45,1 млн. м3, що в повній мірі підтверджується відповідними актами, які підписані ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Крім того, факт подачі Позивачем води в повному обсязі та факт належного виконання Управлінням каналів річки Інгулець своїх зобов`язань не заперечується Відповідачем.

Відповідно до здійсненої Позивачем калькуляції вартості послуг з подачі води до каналу Дніпро-Інгулець вартість подачі 1 м3 води становить 1,086 грн. з ПДВ. Загальна ж вартість витрат Позивача, понесених в результаті здійснення подачі води для виконання Регламенту промивання русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець у 2019 році становить 48 978 600,00 грн..

При цьому, Державне агентство водних ресурсів України в своїх поясненнях підтверджує, що калькуляція вартості послуг з подачі води до каналу Дніпро-Інгулець 1 м3 води становить 1,086 грн. з ПДВ та остання виконана Позивачем у повній відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Обсяг поданої води та розрахунок вартості послуг з подачі води до каналу Дніпро-Інгулець , Скаржником не оскаржується.

Проте, як встановлено матеріалами справи, своє зобов`язання щодо оплати вартості послуг з подачі води, яке передбачене розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р.Інгулець» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» належним чином не виконало. Так, Відповідачем за первісним позовом було частково сплачено вартість подачі води та перераховано на рахунок Управління каналів річки Інгулець лише 38 966 400,00 грн..

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що первісна позовна вимога Позивача за первісним позовом щодо стягнення з Відповідача за первісним позовом заборгованості в сумі 10 012 200,00 грн. підлягає задоволенню.

Стосовно відмови у задоволення зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", колегія суддів апеляційного суду також погоджується з судом першої інстанції, виходичи з наступного.

Як вказує Позивач за зустрічним позовом, станом на момент вирішення спору судом першої інстанції, ПАТ "Кривбасзалізрудком", вважало, що договір між сторонами укладено в редакції замовника, його виконання є обов`язковим відповідно до вимог розпорядження Кабінету Міністрів України та Регламенту промивання, тому платіжними дорученнями № 7065 від 06.05.2019 року 11 689 920,00 грн., № 9188 від 07.06.2019 року на суму 7 793 280,00 грн., № 10330 від 27.06.2019 року на суму 7 793 280,00 грн., № 14193 від 03.09.2019 року на суму 7 883 760,00 грн., №14193 від 03.09.2019 року на суму 3 809 160,00 грн. перерахувало на користь Управління грошові кошти за подачу води в загальному розмірі 38 966 400,00 грн.. Підставою для оплати наданих послуг, відповідно до умов договору № 319 від 12.04.2019 р., були акти приймання наданих послуг, які складалися Управлінням із посиланням на договірта для виконання регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році, а в платіжних дорученнях ПАТ "Кривбасзалізрудком" вказувало підству згідно Регламету промивання р. Інгулець у 2019 році, також посилалося на укладений договір. Проте, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 р. у № 904/1995/19 відмовлено публічному акціонерному товариству "Криворізький залізорудний комбінат" в задоволенні позовних вимог до Управління каналів річки Інгулець" про укладання договору №319 від 12.04.2019 р. на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р.Інгулець у 2019 році в редакції Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат". Дане рішення залишено без змін постановами Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2019 р. та Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.02.2020 р.. Під час розгляду справи вказаними судовими інстанціями були встановлені наступні юридичні факти, які є преюдиційними: регламент промивання русла і екологічного оздоровлення річки Інгулець у 2019 році носив для ПАТ "Кривбасзалізрудком" лише рекомендаційний характер, й не зобов`язував ПАТ "Кривбасзалізрудком" укладати спірний договір саме з Управлінням каналів річки Інгулець; регламент промивання русла і екологічного оздоровлення річки Інгулець у 2019 році обов`язковим до виконання саме для Управління каналів річки Інгулець; подача дніпровської води каналом Дніпро-Інгулець до Карачунівського водосховища здійснена Управлінням каналів річки Інгулець з метою виконання Регламенту, й не залежить від факту укладення договору з ПАТ "Кривбасзалізрудком"; Договір № 319 від 12.04.2019 р. на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р.Інгулець у 2019 році є неукладеним, через недосягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов, зокрема - ціни (вартості) послуг по подачі 1м3 дніпровської води каналом Дніпро-Інгулець до Карачунівського водосховища.

Також, на думку Позивача за зустрічним позовом, ПАТ "Кривбасзалізрудком", з огляду на встановлені судовими рішеннями факти, не було споживачем послуг, оскільки такі послуги, через визнання договору неукладеним, фактично не надавались. Інші зобов`язання з фінансування вказаних робіт та послуг, передбачених Регламентом змивання та розпорядженням Кабінету Міністрів України у ПАТ "Кривбасзалізрудком" не виникали, оскільки вказані правові акти не могли та не були для товариства обов`язковими.

У постанові від 31.08.2021 р. у справі № 910/9617/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначав, що відповідно до частини першої, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність достатньої правової підстави або те, що така підстава відпала.

Отже, для правильного вирішення спору у цій справі суду необхідно з`ясувати питання стосовно: підстави здійснення Позивачем за зустрічним позовом оплати грошових коштів у сумі, заявленій ним до стягнення, а саме чи грошові кошти сплачені на підставі договору або з урахуванням норм послуг з подачі води, яке передбачене розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р.Інгулець» а також прийняття Господарським судом Дніпропетровської області рішення від 11.09.2019 р. по справі № 904/1995/19 про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» до Управління каналів річки Інгулець та про наявність підстав для висновку про те, що правова підстава отримання Відповідачем за зустрічним позовом грошових коштів відпала, а отже, і підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Як вже зазначалося судом апеляційної інстацій - обов`язок щодо сплати вартості послуг (робіт) з подачі технічної води на виконання Регламенту та промивання і оздоровлення річки Інгулець виник у АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на підставі організаційно-розпорядчого акту Кабінету Міністрів України, а саме розпорядження від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець», яке є обов`язковим також і для АТ «Кривбасзалізорудком», в тому числі щодо зобов`язання останнього здійснити роботи з промивання русла річки Інгулець за рахунок власних коштів.

Оскільки Позивачем за зустрічним позовом грошові кошти в загальному розмірі 38 966 400,00 грн. сплачено згідно платіжних доручень з вказанням призначення платежу: оплата за постачання тех.води для виконання Регламенту промивання р.Інгулець згідно за дог. № 319 від 12.04.2019 р., то як вірно зазначив суд першої інстанції - такі кошти набуто Відповідачем за зустрічним позовом за наявності правової підстави, а тому їх не може бути стягнуто відповідно до положень ст.1212 ЦК України, як безпідставно набуті.

Зазначене спростовує доводи Скаржника про те, що платіж здійснювався виключно за Договором.

Разом з тим, у рішеннях суду по справі № 904/1995/19, на які посилається Скаржник не встановлено факт виконання умов договору № 319 від 12.04.2019 р. в частині оплати наданих послуг з боку АТ «Кривбасзалізорудком». При цьому, суди попередніх інстанцій, з якими погодився касаційний господарський суд, дійшли висновку, що в матеріалах справи відсутні, а Позивачем не надані докази того, що укладання договору є обов`язковим для сторін на підставі закону. В розпорядженні Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1096 така норма відсутня, а протоколи Міжвідомчої групи носять рекомендаційний характер. Затверджений регламент зобов`язує Відповідача лише забезпечити режим подачі води.

Тобто, в судових рішеннях по справі № 904/1995/19 не зазначено, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 р. № 1096-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець», не є обов`язковим для АТ «Кривбасзалізорудком», зокрема щодо зобов`язання останнього здійснити роботи з промивання русла річки Інгулець за рахунок власних коштів.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Відповідача.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

13. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2022 р. у справі № 904/5431/21 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.09.2022 р.

Головуючий І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус