ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
01.09.2022 Справа №905/2307/21 (905/496/22)
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.
при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,
за позовом арбітражного керуючого (розпорядник майна у справі №905/2307/21) Карауш Юлії Вікторівни
до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», м.Курахове Мар`їнський район Донецької області,
відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале», м.Київ,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державного реєстратора Дзизи Юлії Юріївни, Мар`їнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),
про визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору №2005-110/4 від 10.11.2006р. та зобов`язання вчинити певні дії,
за участю представників сторін:
від позивача: Карауш Ю.В. - свідоцтво,
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: Гурай-Рацун О.В. - ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;
від третьої особи: не з`явився, -
І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:
09.06.2022 на електронну пошту Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява б/н б/д арбітражного керуючого (розпорядник майна у справі №905/2307/21) ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», м.Курахове Мар`їнський район Донецької області, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале», м.Київ, про:
-визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору №2005-110/4 від 10.11.2006р. з додатками до нього, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь»;
-скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 786125 від 10.03.2013, Мар`їнське районне управління юстиції, Донецька обл., реєстраційний номер іпотеки: 4040175, реєстратор: Покровський районний нотаріальний округ;
-скасування запису про державну реєстрацію іпотеки 305832 від 10.11.2006р.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» №905/2307/21, введення процедури розпорядження майном означеного товариства, призначення його розпорядником майна боржника. На виконання приписів ст.44 Кодексу України з процедур банкрутства у директора боржника витребувано документи щодо діяльності товариства, стан активів, виявлено укладання між боржником та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» іпотечного договору №2005-110/4, відповідно до якого передано в іпотеку комплекс будівель та споруд, право вимоги за яким відступлено відповідачу 2. За результатом дослідження отриманих документів встановлено підстави для визнання вказаного договору недійсним: порушення ст.5 Закону України «Про іпотеку», порушення встановленого порядку прийняття рішення про укладення іпотечного договору. В частині строків звернення з позовом до суду вказує на те, що позивач, як розпорядник майна, довідалась про порушення права лише в момент одержання копій постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження та копій статуту державного реєстратора, що відбулось 30.05.2022. Отже, за висновками заявника, позов подано у межах строку позовної давності. Зазначено, що оскільки оспорюваний договір укладено з порушенням встановленого порядку та в період дії заборони на відчуження майна, такий договір порушує інтереси не тільки боржника, але й інших кредиторів, а отже наявні підстави для звернення до суду із даним позовом.
На підтвердження викладених обставин позивач надав роздруківки з ЄДРПОУ відносно Відкритого акціонерним товариством «Кредитпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Оферта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале», інформаційна довідка №297283266 від 01.02.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у копіях: іпотечний договір №2005-110/4 від 10.11.2006 з додатками до нього, адвокатський запит адвоката Федоренко А.А. від 04.09.2006, запит розпорядника майна від 25.05.2022 на адресу адвоката Федоренко А.А., відповідь адвоката Федоренко А.А. від 30.05.2022 на запит, постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження, лист Покровської районної військової адміністрації Донецької області «Щодо надання копій документів» від 30.05.2022, статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» у редакції 2006, порядок прийняття рішень щодо укладення кредитних договорів, договорів іпотеки та застави, затверджений протоколом загальних зборів учасників №28/06 від 28.08.2006, договір купівлі-продажу від 12.05.2005.
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.12, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.92, 203, 215, 216, 257 Цивільного кодексу України, ст.ст.3, 5 Закону України «Про іпотеку» , ст.ст.4, 41, 58, 63 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки).
05.07.2022 від представника відповідача 1, адвоката Куренного С.В., на офіційну електронну поштову адресу суду отримано відзив б/н від 04.07.2022 на позовну заяву на позовну заяву про визнання недійсним іпотечного договору №2005-110/4 від 10.11.2006 з додатками до нього, з додатками згідно переліку. Просить позовні вимоги розпорядника майна, арбітражної керуючої Карауш Юлії Вікторівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале» про визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору №2005-110/4 від 10.11.2006 р. з додатками до нього, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь», та застосувати наслідки недійсності правочину, задовольнити в повному обсязі. Документи скріплено кваліфікаційним електронним підписом.
Правову позицію обґрунтовано визнанням обставин укладення оспорюваного договору, відступлення права вимоги за ним відповідачу 2, перебування нерухомого майна, що належить відповідачу 1, в заставі за цим договором. Підтверджено передачу розпоряднику майна ряду наявних документів товариства, які перебували в архіві, зокрема адвокатський запит адвоката Федоренка А.А. від 04.09.2006. Звернуто увагу, що поточному директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» станом на дату його призначення на вказану посаду в 2018 році не було відомо про факт здійснення певного кримінального провадження за №03/05-9060, яке стосувалось майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь». За висновками відзиву, попередній директор товариства Гурнак В.П. (з липня 2006 по лютий 2007) укладаючи означений іпотечний договір знав або міг дізнатись про факт існування вказаного кримінального провадження, так і про певні обмеження у його вчиненні та не вжив заходів, необхідних для дотримання вимог, що висуваються законодавством, і мав би утриматись від вчинення вказаного завідомо протиправного правочину, направленого на відчуження майна, що є об`єктом кримінального провадження. Зазначено, що директор підприємства, якій обіймає посаду зараз, призначений у січні 2018 у зв`язку зі звільненням з займаної посади попереднім директором товариства, новому директору передані статутні документи чинні на момент їх передачі, а також печатка товариства. Статути, чинні на дату укладення договору, не передавались, з їх змістом діючий директор ознайомлений не був. Акцентовано увагу на тому, що попередні редакції статутів були відсутні як в архіві товариства, так і у попереднього директора товариства. Вважає, що ОСОБА_2 , укладаючи оспорюваний договір, вийшов за рамки наданих статутом та порядком повноважень, які були надані йому учасниками товариства та уклав його не маючи на це необхідної цивільної дієздатності, водночас Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є відповідач 2) не встановило факту наявності достатньої цивільної дієздатності та не отримало відповідного погодження значного правочину від учасників відповідача 1. Вбачає наявними підстави для визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору з додатками до нього.
02.08.2022 від представника відповідача 2, адвоката Гурай-Рацун О.В., через підсистему «Електронний суд» отримано клопотання про внесення даних до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи №905/2307/21 (905/496/22); перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді.
03.08.2022 від представника відповідача 2 через підсистему «Електронний суд» отримано:
- клопотання про витребування у позивачки арбітражної керуючої Карауш Юлії Вікторівни оригінали постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження;
- заяву про застосування строків позовної давності, у якій зазначає відлік строку з дня укладання оспорюваного договору. Дане звернення обґрунтовано тим, що іпотечний договір №2005-110/4 укладено 10.11.2006, відповідно строк на звернення до суду з даним позовом сплинув. Вважає, що в даному випадку арбітражна керуюча, обґрунтовуючи пропуск строку на звернення до суду, має довести факт порушення прав боржника на момент укладення спірного договору і, відповідно, коли боржник дізнався чи міг дізнатись про порушення цього права. Наведено висновки Верховного Суду викладені у постанові від 11.02.2020 у справі №10/5026/995/2012, відповідно до яких для юридичної особи як сторони правочину (договору тощо) днем початку перебігу позовної давності слід вважати день вчинення правочину, оскільки він збігається із днем, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права за цим правочином. Додатково зазначено, що відсутність у боржника статутних документів, які були чинними на момент укладення спірного іпотечного договору, не свідчить про те, що він не знав чи не міг знати про перевищення його керівником повноважень на момент укладення іпотечного договору. Говорить, з посиланням на наказ Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5, про обов`язок відповідача 1 зберігати свої установчі документи до своєї ліквідації, а у випадку їх втрати могло отримати засвідчені копії у державного реєстратора. Жодних доказів втрати цих документів чи неможливості отримати їх копії в період з моменту укладення спірного договору до моменту звернення з позовом до суду не надано. Отже, обґрунтування позивача є безпідставними. Також, на думку відповідача 2, не можуть прийматись судом у якості доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду лист громадянина ОСОБА_3 , оскільки будь-які заяви та інші документи, складені та підписані громадянином, можуть набути статусу доказу лише у випадку подання їх до суду у вигляді заяви свідка, яка посвідчується нотаріально. Лист громадянина ОСОБА_3 не оформлено у вигляді заяви свідка, відповідно суд не може посилатись на нього, а також на копії постанов слідчого, як на доказ;
- відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, при вирішенні спору прийняти заяву про застосування позовної давності через відсутність поважних причин його пропуску, у разі задоволення позову на підставі ч.5 ст.1057-1 Цивільного кодексу України накласти арешт на майно, що є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором №2005-110/3 від 10.11.2006, посвідченим приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області і зареєстрованим в реєстрі за №3144. Вважає наявними підстави для залишення позовної заяви без руху на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України, за тих обставин, що позивачем не додано договори з додатками, на які містить посилання позов (договір відступлення права вимоги від 19.06.2013, від 31.01.2020, від 23.10.2020), в іншому наведено обґрунтування заперечень по суті позовних вимог.
Правову позицію обґрунтовано посиланням на ст.ст.73, 74, 91 Господарського процесуального кодексу України, положення Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015, виходячи з положень яких вважає, що постанови слідчого, долучені до позову, для набуття ними статусу письмових доказів, мають бути засвідчені в установленому законом порядку, тобто або слідчим (органом, в якому перебуває справа), або позивачкою у випадку знаходження у неї оригіналу цього документа; відносно засвідчення означених документів Федоренко А.А., який надав копії цих документів, також вважає відсутніми у нього повноважень на засвідчення вірності цих копій, оскільки дана особа на сьогоднішній день втратила статус адвоката і документи від його імені повинні посвідчуватись у нотаріальному порядку відповідно до ст.88 Господарського процесуального кодексу України; вказано, що представлені постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. не є належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст.76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, а тому такі докази не можуть братись судом до уваги. Безпідставність доводів про порушення порядку прийняття рішення про укладення іпотечного договору пояснює тим, що відсутність на сьогоднішній день у відповідача 1 погодження на укладення договору ревізійною комісією, а також учасником відповідача 1, як того вимагають статутні документи, ґрунтуються на припущеннях. Відсутність документів сьогодні не свідчить про те, що вони не існували на момент укладення спірного договору. Зазначено, що договір посвідчено нотаріально, а отже повноваження сторін та їх представників перевірено, підтверджено наявність цивільної правоздатності сторін, з відсилкою на положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5 (в редакції, яка діяла на момент укладення іпотечного договору). За висновками представника відповідача 2, таке спростовує доводи позивача про відсутність повноважень у директора відповідача 1 Гурнака В.П. на укладення іпотечного договору; наводить ст.92 Цивільного кодексу України та те, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.08.2022 станом на 10.11.2006 значиться запис керівник Гурнак В.П., повноваження: «Відомості відсутні». На думку відповідача 2, відсутність відомостей щодо обмежень повноважень керівника відповідача 1, не дає права посилатись на такі обмеження в обґрунтування перевищення повноважень цим керівником при укладенні ним правочинів. Посилається на чинне на той час положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, з урахуванням положень якого робить висновок, що посвідчивши оспорюваний договір, нотаріус підтвердив відсутність накладених заборон та арештів нерухомого майна, що є предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором. Таким чином, таке спростовує доводи про наявність на момент укладення іпотечного договору заборони на укладення такого договору.
До відзиву додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №29481406 станом на 10.11.2006.
04.08.2022 у системі «Електронний суд» сформовано клопотання представника відповідача 2, яким надано суду докази направлення третій особі копій заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеконференції та відзиву на позовну заяву з додатками.
04.08.2022 із клопотанням б/н від 04.08.2022 представником відповідача 1 надано докази направлення копії відзиву на позовну заяву третій особі.
08.08.2022 із клопотанням №02-43-22/278 від 05.08.2022 позивачем надано докази направлення копії позовної заяви третій особі.
08.08.2022 від позивача на електронну поштову адресу суду, з накладенням кваліфікованого електронного підпису, отримано клопотання №02-43-22/281 від 08.08.2022, у якому просить вважати правильним та читати в тексті позовної заяви, у тому числі в прохальній частині, номер іпотечного договору як «№2005-110/4». Пояснено допущення в процесі підготовки позовної заяви технічної описки в номері договору замість №2005-110/4 вказано №2005-110/3, також приведено документи, де зазначено номер договору саме як «№2005-110/4».
10.08.2022 від позивача на електронну поштову адресу суду, з накладенням кваліфікованого електронного підпису, отримано клопотання №02-43-22/286 від 09.08.2022, яким до матеріалів справи долучено засвідчена нотаріальна копія постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження.
10.08.2022 від позивача на електронну поштову адресу суду, з накладенням кваліфікованого електронного підпису, отримано клопотання №02-43-22/287 від 09.08.2022, у якому просить в разі, якщо суд дійде висновку про пропуск строку позовної давності захистити порушене право (законний інтерес) та задовольнити позов у повному обсязі, визнавши поважними зазначені у зверненні причини такого пропуску та фактичну неможливість подання позову через відсутність відповідних документів. Обґрунтуванням наведено: доводи відповідача 2 є процесуально невірними та безпідставними, з огляду на ст.ст.10, 44 Кодексу України з процедур банкрутства; розпорядник майна та арбітражний керуючий ліквідатор не є тотожними особами, мають різний юридичний статус та різні завдання у процесі процедури банкрутства; розпорядник майна є самостійною процесуальною фігурою, яка наділена окремими процесуальними правами та дієздатністю; посилання на приведені відповідачем 2 постанови Верховного Суду не може бути прийнято до уваги, з огляду на неподібність відносин у цих справах. При цьому, з посиланням на ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України та зміст відзиву відповідача, наголошує, що не вважає строк позовної давності таким, що сплинув. Поряд з цим, зауважує на процесуальному статусі розпорядника майна, як і боржника, та обставинах, за яких виявлено порушення права, а також на неможливість обізнаності наступного керівника із наявністю відповідних порушень під час укладення іпотечного договору через те, що документи першим директором своєму правонаступнику передані не були.
11.08.2022 від представника відповідача 2 через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання, яким до матеріалів справи долучено електронну копію: листа головного управління Національної поліції України в Луганській області №2966/111/18/02-2022 від 02.08.2022, адвокатського запиту №7 від 27.07.2022.
Також у цю дату отримано клопотання адвоката Гурай-Рацун О.В., у якому просить надати можливість ознайомитись в електронному вигляді з нотаріально посвідченими копіями постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження, а також доказами їх направлення до суду з відміткою суду про прийняття.
16.08.2022 сформовано у системі «Електронний суд» клопотання представника відповідача 2, адвоката Гурай-Рацун О.В., у якому повторно просить надати можливість ознайомитись в електронному вигляді з нотаріально посвідченими копіями постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження, а також доказами їх направлення до суду з відміткою суду про прийняття.
22.08.2022 через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано паперовий примірник клопотання позивача №02-43-22/286 від 09.08.2022 (надіслано поштою 10.08.2022 згідно інформації, що міститься на поштовому конверті, у якому надійшли документи), яким до матеріалів справи долучено засвідчена нотаріально копія постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів.
Також, у цю дату, разом із паперовим примірником клопотання №02-43-22/286 від 09.08.2022 отримано клопотання №02-43-22/286-1 від 09.08.2022 (надіслано поштою 11.08.2022 згідно інформації, що міститься на поштовому конверті, у якому надійшли документи), до якого додано засвідчену нотаріально копію постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження.
26.08.2022 отримано клопотання №б/н від 26.08.2022 про ознайомлення з доказами, адвоката Гофельд Г.С., як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Монтале", у межах справи №905/2307/21 (905/496/22). Просить надати можливість ознайомитися з нотаріально посвідченими копіями постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження, а також доказами їх направлення до суду і відміткою суду про прийняття.
30.08.2022 зареєстровано клопотання №б/н від 29.08.2022 про ознайомлення з записом фіксування судового засідання технічними засобами, адвоката Гурай-Рацун О.В., як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Монтале", у межах справи №905/2307/21 (905/496/22). У вказаному звернені просить надати копію технічного запису фіксування судового засідання, яке відбулося 11 серпня 2022 року у справі №905/2307/21 (905/496/22).
31.08.2022 зареєстровано клопотання представника відповідача 2, яке надійшло на електронну поштову адресу суду, просить надати можливість ознайомитись з повним обсягом матеріалів справи №905/2307/21 (905/496/22) та зробити необхідні копії (фотокопії); відкласти судовий розгляд справи, призначений на 01.09.2022, щонайменше на два тижні, надавши представнику відповідача 2 ознайомитись з усіма матеріалами справи, підготувати та узгодити с клієнтом свою правову позицію. Звернення обґрунтовано тим, що представник адвокат Гофельд Г.С. вступила у справу 26.08.2022 і цього ж дня подала клопотання про ознайомлення з окремими матеріалами справи, 30.08.2022 нею отримано запитувані документи, повідомлено про наявні складнощі з технічного боку, у зв`язку з якими повний обсяг документів не відображається у Електронному суді, за станом на 30.08.2022 не має повних матеріалів справи. Зауважено, що часу, який залишився до призначеної дати судового розгляду у справі замало для підготовки своєї правової позиції, наведено посилання на Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану Ради судів України від 02.03.2022.
31.08.2022 представником відповідача 2 через підсистему «Електронний суд» заявлено про відвід судді.
Також у цю дату від представника відповідача 2 отримано:
- клопотання про повернення на стадію підготовчого засідання. Обставинами запитуваної процесуальної дії визначено передчасне закриття підготовчого провадження; обставини відображені в ухвалі суду від 11.08.2022 не відповідають встановленим у судовому засіданні; господарським судом не вчинено всіх заходів для забезпечення досягнення завдань, віднесених до стадії підготовчого засідання; заявлення додаткових клопотань залежало від прийняття судом рішення за результатами розгляду його клопотання про витребування оригіналів доказів, що не вчинено, оскільки одночасно було оголошено постановлену ухвалу про відмову в задоволенні клопотання і закриття підготовчого засідання; пояснено, що одночасно з поданням відзиву клопотання про проведення експертизи у справі не заявлено, у зв`язку з тим, що на той момент були відсутні відомості щодо наявності оригіналів постанов; підкреслено, що адвокат повідомляв про те, що він дізнався про розгляд даної справи з Реєстру судових рішень після того, як вже відбулось перше судове засідання і строк, встановлений на подання відзиву, на той момент, минув, поновлення строку, встановленого судом, Господарським процесуальним кодексом не передбачено, у зв`язку з чим необґрунтовано відмовлено у прийнятті відзиву;
- клопотання про призначення технічної експертизи постанов слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження, а також доказами їх направлення до суду і відміткою суду про прийняття, із відповідним переліком питань та вимогою для проведення експертизи витребувати оригінали цих документів;
- клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи на інший день, нагадавши можливість представнику відповідача 2 ознайомитись з усіма матеріалами справи та підготувати правову позицію.
01.09.2022 від позивача на електронну поштову адресу суду, з накладенням кваліфікованого електронного підпису, отримано пояснення №02-43-22/306 від 31.08.2022. Пояснення надані з питань, які обговорювались під час підготовчого засідання по справі, а саме щодо надання документів Федоренко А.А. наведено інформацію стосовно часу набуття ним статусу адвоката та зупинення його права на заняття адвокатською діяльністю; говорить, що наявність події має доводитись, а не її відсутність. Вважає, що позивач довів належними доказами, що погодження мало бути під час укладання спірного договору, відповідач не подав доказів того, що такі документи були. Посилання на обов`язок нотаріуса перевірити повноваження сторін не звільняє відповідача від обов`язку діяти розумно і обачно і так само перевіряти статутні документи іншої сторони, запис на договорі про перевірку повноважень не означає, що такі перевірялись належним чином та у спосіб, визначений законом. Вважає, що посилання на ст.92 Цивільного кодексу України не можна приймати до уваги з огляду на те, що банк був ознайомлений із положеннями статуту та не міг не знати про наявність відповідних обмежень. Таке твердження ґрунтує на укладенні з банком договору кредиту, чому передувало проведення аналізу діяльності позичальника, у тому числі досліджувались його установчі та статутні документи; щодо Єдиного реєстру заборон, звертає увагу на відсутність в іпотечному договорі відомостей нотаріуса, що ним така перевірка проводилась, первинним документом, який свідчить про встановлення заборони є само рішення уповноваженого органу, а не відмітка у Єдиному реєстрі заборон про наявність такого обмеження.
01.09.2022 від представника відповідача 2 отримано додаткові пояснення по суті позовних вимог, які просить врахувати разом із наданим суду відзивом 03.08.2022. Зауважує, що докази позивачки є неналежними та недопустимими в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, позивачем у порушення ст.162 означеного Кодексу не вказано де знаходяться оригінали постанов, копії яких надано, вважає, що пояснення позивача, що оригінали були передані їй адвокатом не можуть бути доказом цих обставин відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, пояснення не є доказом відповідно до вказаних норм процесуального законодавства; не надано жодних доказів того, коли саме і від кого отримано Федоренком оригінали постанов слідчого, чи мав цей громадянин в момент отримання цих оригіналів статус адвоката; стверджує, що оригінали постанов слідчого у кримінальній справі не можуть знаходитись у адвоката, який був представником потерпілого; твердження про порушення порядку прийняття рішення про укладення іпотечного договору та порядку його нотаріального посвідчення є безпідставним, відсутність у відповідача 1 відповідних документів не свідчить про їх відсутність на момент укладення договору; підкреслено нотаріальне посвідчення оспорюваного договору та наведено посилання на положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5 у редакції чинній на момент укладення іпотечного договору; говорить про потребу залучення нотаріуса у якості відповідача або третьої особи, беручи до уваги посилання позивача на порушення нотаріусом вчинення нотаріальних дій; посилається на ст.92 Цивільного кодексу України в частині, яка визначає те, що у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили; в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо обмежень повноважень керівника відповідача 1, а тому не має права посилатись на такі обмеження; посилається на положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, Закон «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141; стверджує на відсутності на момент укладення іпотечного договору будь-яких заборон на відчуження чи арешт нерухомого майна; зауважено на відсутності архівного запису про внесення відомостей про заборону відчуження нерухомого майна, що є предметом іпотечного договору.
ІІ. Процесуальні дії суду:
Ухвалою суду від 21.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2307/21 (905/496/22); постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.07.2022 о 12:30год.; встановлено позивачу надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 11.07.2022 разом із доказами її направлення на адресу відповідачів; встановлено відповідачам 1, 2 надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 06.07.2022, але не пізніше 15 днів з дня повідомлення про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; повідомлено, що участь у підготовчому судовому засіданні можлива для учасників справи в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 11.07.2022 відкладено підготовче засідання на 11.08.2022 року о 12:00 год.; повідомлено, що участь у підготовчому судовому засіданні можлива для учасників справи в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 15.07.2022 залучено до участі у справі державного реєстратора Дзиза Юлію Юріївну, Мар`їнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; зобов`язано позивача у строк до 01.08.2022 виконати вимоги ст.172 Господарського процесуального кодексу України щодо направлення позовної заяви з додатками третій особі, докази надіслання представити суду; зобов`язано відповідачів у строк до 01.08.2022 направити відзиви на позовну заяву з додатками третій особі, докази надіслання представити суду; третій особі постановлено надати у строк до 11.08.2022 пояснення по суті справи, направити пояснення з доданими до них документами іншим учасникам справи, одночасно надати суду докази такого направлення суду.
03.08.2022 представником відповідача 2, Гурай-Рацун О.В., отримано доступ до справи №905/2307/21 (905/496/22) (повідомлення №2022 про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету Користувача ЄСІТС).
Під час підготовчого засідання в режимі відеоконференції відповідачем 2 пред`явлено для огляду лист головного управління Національної поліції України в Луганській області №2966/111/18/02-2022 від 02.08.2022.
Під час підготовчого засідання в режимі відеоконференції позивачем пред`явлено для огляду оригінали постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження.
Клопотання позивача №02-43-22/281 від 08.08.2022 задоволено, про що відображено в ухвалі суду від 11.08.2022.
Клопотання позивача №02-43-22/288 від 10.08.2022 залишено судом без задоволення, про що відображено в ухвалі суду від 11.08.2022.
Також, судом не встановлено підстав для залишення позовної заяви без руху, висновки з цього питання викладено в ухвалі суду від 11.08.2022.
Листом від 29.08.2022 Господарський суд Донецької області повідомив представника відповідача 2, адвоката Гофельд Г.С., про вчинення дій задля забезпечення ознайомлення з матеріалами справи, зокрема документів, про які зазначалось у зверненнях та опрацювання звернень представника відповідача 2, адвоката Гурай-Рацун О.В. Разом із листом надіслано: клопотання арбітражної керуючої Карауш Ю.В. №02-43-22/286 від 09.08.2022, разом із сканованими копіями нотаріально засвідчених постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження; журнал обліку вхідної електронної пошти №01-35/2410 від 10.08.2022; довідка на вхідний електронний документ №01-35/2410 від 10.08.2022; журнал реєстрації вхідної кореспонденції №5091/22 від 22.08.2022; журнал реєстрації вхідної кореспонденції №5092/22 від 22.08.2022; фото клопотань арбітражної керуючої Карауш Ю.В. №02-43-22/286, №02-43-22/286-1 від 09.08.2022 та фото нотаріально засвідчених постанов слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження, що отримано поштою, разом із поштовим конвертом та описом вкладення адресу суду.
Листом від 30.08.2022 господарським судом на електронну поштову адресу представника відповідача 2, адвоката Гурай-Рацун О.В., надіслано технічний запис судового засідання від 11.08.2022 у справі №905/2307/21 (905/496/22).
Листом від 31.08.2022 судом на електронну поштову адресу адвоката Гофельд Г.С. надіслано документи в електронному вигляді у справі №905/2307/21 (905/496/22).
Ухвалою суду від 31.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача 2 №б/н від 31.08.2022 про відвід судді Кротінової О.В.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державний реєстратор Дзиза Юлія Юріївна, Мар`їнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), повідомлена шляхом надсилання ухвал на електронну поштову адресу, позовна заява та відзиви сторонами надіслано. Пояснення по суті справи від третьої особи не надходили.
Розглядаючи клопотання представника відповідача 2 про повернення на стадію підготовчого засідання, судом враховано приписи ст.2 та ст.114 Господарського процесуального кодексу України.
Недотримання строків подання відзиву встановлено в ухвалі суду від 11.08.2022.
Представник відповідача 2 посилається на недостатність часу для підготовки правової позиції по суті спору.
Як вже зазначалось в ухвалі суду від 11.08.2022, приписи норм процесуального законодавства не встановлюють залежність дотримання встановлених строків судом для вчинення процесуальних дій із моментом вступу у справу представника сторони, а мають на меті обізнаність сторони з наявністю спору, учасником якої вона є, та спрямовані запобіганню зловживання процесуальними правами та забезпеченню своєчасного розгляду справи.
Одночасно, матеріали справи містять відзив, який враховано судом, і саме про це зазначено в ухвалі суду від 11.08.2022, а також пояснення по суті позовних вимог. Позицію сформовано та доведено до відома учасників процесу.
Необхідність повернення на стадію підготовчого провадження також пояснена відсутністю доступу до всіх матеріалів справи.
Представник відповідача 2 ставить під сумнів постанови слідчого, на які посилається позивач та ставить питання знаходження оригіналів цих документів, їх отримання відповідною особою.
Проте, знаходження оригіналів цих документів та як вони отримані особою, що надала їх позивачу, не є предметом дослідження у цій справі. Одержання означених доказів позивачем з порушенням закону не встановлено. Ґрунтовних підстав вважати недостовірними ці документи судом не встановлено. Представник відповідача 2 у судових засідання зазначав про ініціювання ним порушення кримінального провадження з приводу підробки постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження, однак жодного доказу на підтвердження цих висловлювань суду не надано.
Інші заходи для отримання доказів у підтвердження обґрунтованості сумніву щодо означених документів не вчинювались, доказів суду не надано.
Як вже зазначалось судом в ухвалі від 11.08.2022, вказання представником відповідача 2 на наявність наміру про запит у подальшому проведення експертизи цих документів не можна розцінювати достатнім обґрунтуванням. Обставин, які перешкоджають чи перешкоджали зверненню з клопотанням про призначення відповідної експертизи під час підготовчого провадження не відстежуються, проте таке може свідчити про зволікання у реалізації процесуальних прав та, як наслідок, сприяння несвоєчасному розгляду справи.
Окрім того, судом взято до уваги те, що встановлення обставин, про які говорить представник відповідача 2, ставлячи під сумнів означені постанови слідчого, можуть виступати підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Наразі робити про таке висновки суд вбачає передчасним та безпідставним.
Відтак, клопотання про повернення на стадію підготовчого засідання підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.207 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому проваджені або в інший строк, визначений судом.
Судом не встановлено поважних причин, за яких відповідачем 2 під час підготовчого провадження не було заявлено клопотання про призначення технічної експертизи.
За цих обставин означене звернення підлягає залишенню без розгляду.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для чого є неможливість переходу до розгляду позовних вимог та вирішення спору.
Документи представлені сторонами долучено до матеріалів справи та враховано судом під час розгляду справи по суті.
Враховуючи об`єктивні обставини складної ситуації у державі, положення ст.2 Господарського процесуального кодексу України, суть спору, викладені позиції сторін, беручи до уваги забезпечення з боку суду можливості учасників справи для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір у судовому засіданні 01.09.2022.
За цих підстав у задоволенні клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи відмовлено.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:
10.11.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» в особі начальника юридичного відділу Донбаської філії Банку Бакушина Юрія Івановича, що діє на підставі довіреності від 15.08.2006, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М за реєстровим №3195у (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь» в особі директора гр. ОСОБА_2 , підстава дії не зазначено (Іпотекодавець, Боржник), підписано іпотечний договір №2005-110/4.
Предметом договору є надання Іпотекодавцем Іпотекодержателю в іпотеку майно у забезпечення зобов`язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателем за кредитним договором (п.1.1 договору).
Відповідно до п.1.2 договору у разі набуття Іпотекодержателем підстав для звернення стягнення на майно, у відповідності до положень розділу 4 договору, Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню у відповідності до положень розділу 4 договору, на умовах передбачених договором.
За визначеннями договору, предметом іпотеки є комплекс будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, складові якого перелічено у договорі.
У п.1.4 договору заставна вартість майна визначена у 14742814,00грн.
Договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання Іпотекодавцем зобов`язань перед Іпотекодержателем за кредитним договором (п.2.1 договору).
Пунктами 2.2, 2.3, 2.4 договору обумовлено, що право іпотеки у Іпотекодержателя виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору; обтяження майна іпотекою, у відповідності до цього договору, підлягає державній реєстрації за рахунок Іпотекодавця в порядку встановленому Законом України «Про іпотеку» та постановою КМУ «Про затвердження тимчасового порядку державної реєстрації іпотек»; при посвідчені цього договору нотаріус накладає заборону на відчуження майна до моменту повного виконання зобов`язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателем за кредитним договором та цим договором.
Згідно п.2.6 договору на період його дії Іпотекодавець передає Іпотекодержателю оригінали наступних документів, що підтверджують його право власності на майно: - договір купівлі-продажу, посвідчений 12.05.2005 Леоновим С.І, приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області за реєстром №1256; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7452046 від 07.06.2005.
До прав Іпотекодержателя віднесено здійснення відступлення прав за цим договором без отримання згоди Іпотекодавця за умови, що одночасно здійснюється відступлення прав вимоги за кредитним договором (п.3.2.5 договору).
Договір містить підтвердження Іпотекодаця, що особа, яка підписала цей договір від Іпотекодавця є повністю дієздатною особою, усвідомлює зміст дій, що вчиняє та правові наслідки, які створюють її дії; особа, що підписала цей договір від Іпотекодавця має всі необхідні права та повноваження для підписання цього договору та повного розпорядження майном.
Договір скріплено печатками та підписами з боку обох сторін посвідчено Леоновим С.І., приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області за реєстром №3144, зазначено, що особи громадян, які підписали договір, встановлено, їх дієздатність, а також правоздатність Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», повноваження їх представників, та належність заставленого майна Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» перевірено.
Нотаріусом вчинено заборону на відчуження зазначеного у договорі комплексу будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до припинення дії іпотечного договору, зареєстровано в реєстрі заборон за №3145.
Факт укладення даного договору сторонами підтверджено, відповідність наявної у матеріалах справи копії оригіналу договору не заперечується.
До іпотечного договору №2005-110/4 від 10.11.2006 вносились зміни в частині, що відображає істотні умови кредитного договору, щодо розміру заставної вартості майна та відповідно ціни продажу майна, терміни та визначення, уклавши договори про внесення змін та доповнень №1 від 12.02.2007, №2 від 14.03.2007, №3 від 29.03.2007, №4 від 11.04.2007, №5 від 15.05.2007, №6 від 29.05.2007, №7 від 27.06.2007, №8 від 30.10.2007, №9 від 25.12.2007, №10 від 30.01.2008, №11 від 24.04.2008, №12 від 05.08.2008, №13 від 24.02.2009, №14 від 14.12.2010, №15 від 10.12.2013.
Дані договори підписано з боку відповідача в особі директора Лам Матвія Марковича та заступником директора по економіці та фінансам ОСОБА_4 (2007 2010 роки), заступником директора з економіки та фінансів ОСОБА_5 (2013 рік).
З пояснень позивача та відповідача 2 слідує, що інших договорів, додаткових угод до іпотечного договору не укладалось, доказів, що спростовують такі твердження суду не надано.
Листом від 25.05.2022 розпорядник майна Карауш Ю.В. звернувся до адвоката Федоренко Андрія Альбертовича, у якому, зазначено, що здійснюючи інвентаризацію майна та документів боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», отримано доступ до його адвокатського запиту від 04.09.2006 зі змісту якого стало відомо, що начебто прокурором Кам`янобрідського району м.Луганська порушене кримінальне провадження №03/05-9060 за ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України. Підставами для порушення вказаного провадження стала заява ОСОБА_6 , яка аргументована тим, що у зв`язку з незаконним заволодінням майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке було придбане Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь» у ЗАТ «ЮРСЕРВІС». На підставі зазначеного, з метою встановлення всіх обставин набуття права на майно, висловлено прохання повідомити про хід вказаного кримінального провадження, а також надати копії наявних документів для їх вивчення та вжиття відповідних заходів з відновлення платоспроможності боржника у рамках справи №905/2307/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь».
Згідно адвокатського запиту адвоката Федоренко Андрія Альбертовича від 04.09.2006, останні звертався до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» в порядку ст.6 Закону України «Про адвокатуру» з проханням надати копію договору купівлі-продажу нерухомого майна, що укладений між ЗАТ «ЮРСЕРВІС» та ТОВ «Електросталь» від 12.05.2005 з вичерпним переліком майна, яке є предметом вказаного договору; надати письмові пояснення щодо обставин набуття нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Курахове, вул.Промислова Зона, 70. У даному запиті повідомлено про порушення прокурором Кам`янобрідського району м.Луганська кримінального провадження №03/05-9060 за ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України та підстави цього.
За даними Єдиного реєстру адвокатів України Федоренко Андрій Альбертович за станом на 2006-2007р.р. має статус адвоката та діє на підставі свідоцтва №770 від 11.11.1997.
Право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п.3 ч.1 ст.31 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 27.10.2020 по 27.10.2021 на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Харківської області від 27 жовтня 2020 року.
Право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п.3 ч.1 ст.31 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 25.01.2022 по 25.01.2023 на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Харківської області від 25 січня 2022 року.
У відповідь на лист розпорядника майна від 25.05.2022, Федоренко А.А. надав лист датований 30.05.2022, у якому підтвердив, що ним у 2005 році здійснювалось представництво інтересів Цилібінова Д.В. в рамках кримінального провадження №03/05-9060 порушеного за ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України та факт звернення до відповідача 1 з означеним запитом. Пояснено, що договір, який запитано, був необхідний йому та органам досудового слідства з метою встановлення, які саме об`єкти нерухомості були продані компанією ЗАТ «ЮРСЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь». Повідомлено, що у вересні 2006 року, в рамках вказаного кримінального провадження №03/05-9060, об`єкти нерухомого майна за адресою м.Курахове, вул.Промислова зона, 70, визнано об`єктом злочину та у відповідності до вимог ст.ст.78, 79 Кримінального процесуального кодексу України долучено до матеріалів справи, як речові докази, про що були повідомлені Мар`їнське БТІ та Курахівська державна нотаріальна палата. За вказаним фактом винесено постанову від 26.09.2006; у січні 2007, у зв`язку з тим, що за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що об`єкти нерухомого майна за вказаною адресою не є об`єктами злочину, обтяження скасовано. Інші дії, які б стосувались майна належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь», у рамках кримінального провадження №03/05-9060, не вчинялись.
Зазначено у якості додатків до листа копії постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів та постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження.
Зі змісту листа головного управління Національної поліції України в Луганській області №2966/111/18/02-2022 від 02.08.2022 вбачається підтвердження існування кримінального провадження №03/05-9060. У листі головного управління Національної поліції України в Луганській області №2966/111/18/02-2022 від 02.08.2022 зазначено, що надати інформацію щодо підрозділу, яким порушувалась вказана кримінальна справа, за яким фактом, та підрозділ, яким здійснювалось слідство, а також факт винесення постанов про зняття заборони про відчуження від 15.07.2007 у кримінальній справі №03/05-9060, не надається можливим у зв`язку з відсутністю в ГУНП в Луганській області матеріалів зазначеної кримінальної справи та будь-яких інших відомостей за вказаним фактом.
Водночас підтверджено існування кримінальної справи №03/05-9060 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та обрання відносно підозрюваного 24.01.2006 запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.
Як слідує з постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів, розглянувши матеріали кримінальної справи №03/05-9060, по факту заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене в особо крупних розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ст.190 ч.4 Кримінального кодексу України, встановлено, що комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, є об`єктом злочинних діянь за цією кримінальною справою, у зв`язку з чим, має значення речового доказу, керуючись ст.ст.78, 79 Кримінального процесуального кодексу України, постановлено комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (код 32582387), визнати речовими доказами у кримінальній справі №03/05-9060 та долучити до матеріалів цієї кримінальної справи у якості речових доказів; заборонити відчуження комплексу будівель та споруд, розташованого за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (код 32582387); заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (код 32582387) укладати будь-які договори (у т.ч. договори купівлі-продажу, іпотеки, застави, поруки, міни), предметом яких є комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (код 32582387); копію даної постанови направити до районного комунального підприємства «Мар`їнське бюро технічної інвентаризації» та Курахівської державної нотаріальної палати. Потерпілим вказано ОСОБА_6 .
Документ містить підпис слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г., що скріплено печаткою Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області.
Як слідує з постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 15.01.2007 про зняття заборони на відчуження, розслідуванням означеної кримінальної справи обставини незаконного заволодіння посадовими особами ЗАТ «ЮРСЕРВІС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» вказаним комплексом будівель та споруд шляхом обману та зловживанням довірою не підтвердились та спростовано зібраними матеріалами справи, з огляду на що комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, не є об`єктом злочинної діяльності, постанова від 26.09.2006 є необґрунтованим, постановлено по кримінальній справі №03/05-9060 зняти заборону на відчуження (арешт) на об`єкт нерухомого майна, а саме: комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, реєстраційний номер 1880283; копію цієї постанови направити до районного комунального підприємства «Мар`їнське бюро технічної інвентаризації» та Курахівської державної нотаріальної палати.
Документ містить підпис слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г., що скріплено печаткою Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області.
Листом від 30.05.2022 Покровська районна військова адміністрація Донецької області, на запит розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» №02-43-22/187 від 25.05.2022, надала копії статутних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь».
Наявність статуту товариства у іншій редакції, ніж вказана, на час укладення договору, не доведено.
Так, п.7.3 статуту (тут і далі у приведеній редакції), до компетенції загальних зборів учасників віднесено прийняття рішення щодо укладення кредитних договорів та договорів іпотеки, застави, згідно Порядку, встановленому в товаристві (п.п. й).
Загальні збори учасників скликаються при необхідності, а також на вимогу директора товариства та ревізійної комісії, але не менше двох разів на рік (п.7.6 договору).
Пунктом 7.13 статуту визначено, що директор є виконавчим органом, що здійснює оперативне керівництво поточною діяльністю товариства.
Директор обирається загальними зборами учасників строком на 3 роки.
Як визначають положення статуту, наведені у п.п.7.14, 7.15, 7.16, директор діє від імені товариства в межах, встановлених цим статутом, законодавчими актами. Директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства; директор у своїй діяльності керується положеннями чинного законодавства України, статутом, а також рішеннями загальних зборів учасників. Директор підзвітне загальним зборам учасників товариства. Директор не має права приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства; директор має повноваження розпоряджатись від імені товариства відповідно до чинного законодавства, статуту майном та коштами товариства, підписувати від імені товариства угоди та інші фінансові, майнові зобов`язання, зокрема, пов`язані з відчуженням або списанням майна товариства, залучення кредитних коштів та заставою майна товариства.
Пункт 7.21 статуту відносить до компетенції ревізійної комісії погодження (до моменту фактичного укладення) усіх договорів щодо залучення кредитів та надання майна товариства в іпотеку та заставу.
Пунктом 5.3 порядку прийняття рішень щодо укладення кредитних договорів, договорів іпотеки та застави, затвердженого протоколом загальних зборів учасників від 28.08.2006 №28/06, визначено, що укладення, зокрема, договорів іпотеки майна погоджується керівником підприємства, з попереднім погодженням ревізійною комісією, загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», а також загальними зборами засновника учасника.
Рішення, прийняті з порушенням цього порядку не несуть для товариства юридичних наслідків (є не дійсними), як то передбачено п.15 порядку.

Матеріали справи не містять доказів наявності погодження, мова про яке йдеться у вказаному порядку.

На час підписання оспорюваного договору керівником відповідача 1 був ОСОБА_2 . За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №29481406 станом на 10.11.2006 у розділі «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» міститься запис: «Гурнак Володимир Петрович (Повноваження: відомості відсутні)».

Позивач свідчить, що беручи до уваги приведені вище постанови слідчого, положення статутних документів відповідача 1, останній не мав укладати оспорюваний договір, в силу приписів ст.215 Цивільного кодексу України є недійсним. Виявивши означені обставини у межах процедури розпорядження майном боржника, з метою дотримання завдань, покладених на нього Кодексом України з процедур банкрутства, має достатні та вагомі підстави звернення із розглядуваним позовом.

За даними інформаційної довідки №297283266 від 01.02.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта держателем прав за іпотечним договором №2005-110/4 від 10.11.2006, номер запису про іпотеку 305832, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 786125 від 10.03.2013, Мар`їнське районне управління юстиції, Донецька обл., ОСОБА_7 , реєстраційний номер іпотеки: 4040175, реєстратор: Покровський районний нотаріальний округ.

Обставини набуття права за оспорюваним договором відповідачем 2 не заперечуються та є ним визнаними у судових засіданнях.

Вимоги за кредитним договором, у забезпечення зобов`язань за яким визначено надання іпотекодавцем іпотекодержателю в іпотеку майна, заявлено у межах справи про банкрутство відповідача 1 №905/2307/21.

Відповідачем 2 визнано передання йому пакета документів, що перелічені у п.2.6 іпотечного договору у підготовчому засіданні 11.08.2022.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Як то встановлено ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З представлених позивачем доказів слідує, що 10.11.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», як Іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь», як Іпотекодавцем, підписано іпотечний договір №2005-110/4.

Укладений між відповідачем 1 та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» правочин за своїм змістом та правовою природою є договором іпотеки, який підпадає під правове регулювання параграфу 6 глави 49 Цивільного кодексу України та Закону України "Про іпотеку".

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Цивільний кодекс України та Закон України "Про іпотеку" визначають такий окремий вид застави, як іпотеку.

За визначенням ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а згідно із статтею 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені ст.215, 216 Цивільного кодексу України, ст.207, 208 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно з договором іпотеки в забезпечення виконання вказаних у п.1.1, 1.3 цього договору зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку належне на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (договір купівлі-продажу від 12.05.2005, посвідчений приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області, зареєстровано у реєстрі №1256, витяг з Державного реєстру правочинів №984526 від 12.05.2005) таке нерухоме майно: комплекс будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, з переліком, який містяться у відповідному розділі оспорюваного договору.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» спірний договір підписав директор гр. ОСОБА_2 , при цьому без зазначення на підставі чого він діяв, тоді як представницькі повноваження підписанта іпотекодержателя зазначено.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на час вчинення оспорюваного правочину) товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі установчого договору і статуту; установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до п.7.16 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», в редакції, що діяла на час укладення договору, директор має повноваження розпоряджатись від імені товариства відповідно до чинного законодавства, статуту майном товариства, підписувати від імені товариства угоди та інші фінансові, майнові зобов`язання, зокрема, пов`язані з відчуженням або списанням майна товариства, залучення кредитних коштів та заставою майна товариства.

Відповідно до п.7.14 статуту, директор діє від імені товариства в межах, встановлених цим статутом, законодавчими актами.

Директор не має права приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства (п.7.15 статуту).

Пункт 7.3 статуту до компетенції загальних зборів учасників відносить прийняття рішення щодо укладення кредитних договорів та договорів іпотеки, застави, згідно Порядку, встановленому в товаристві (п.п. й).

Відповідно до приписів ст.62 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на час вчинення оспорюваного правочину) у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників. Збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Стаття 63 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на час вчинення оспорюваного правочину) визначає, що контроль за діяльністю дирекції (директора) товариства з обмеженою відповідальністю здійснюється ревізійною комісією. Перевірка діяльності дирекції (директора) товариства проводиться ревізійною комісією за дорученням зборів, з власної ініціативи або на вимогу учасників товариства. Ревізійна комісія вправі вимагати від посадових осіб товариства подання їй усіх необхідних матеріалів, бухгалтерських чи інших документів та особистих пояснень. Ревізійна комісія має право ставити питання про скликання позачергових зборів учасників, якщо виникла загроза суттєвим інтересам товариства або виявлено зловживання посадовими особами товариства.

Тобто, директор товариства є підзвітним вищому органу та обсяг його повноважень, посадова дієздатність, залежить від наданого йому в силу положень статуту.

Пункт 7.21 статуту відносить до компетенції ревізійної комісії погодження (до моменту фактичного укладення) усіх договорів щодо залучення кредитів та надання майна товариства в іпотеку та заставу.

Таке відповідає положенням Закону України «Про господарські товариства», чинному на час вчинення оспорюваних дій.

Пунктом 5.3 порядку прийняття рішень щодо укладення кредитних договорів, договорів іпотеки та застави, затвердженого протоколом загальних зборів учасників від 28.08.2006 №28/06, визначено, що укладення, зокрема, договорів іпотеки майна погоджується керівником підприємства, з попереднім погодженням ревізійною комісією, загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», а також загальними зборами засновника учасника.

Рішення, прийняті з порушенням цього порядку не несуть для товариства юридичних наслідків (є не дійсними), як то передбачено п.15 порядку.

Отже, не залежно від суми договору, рішення щодо укладення, зокрема, договорів іпотеки приймається загальними зборами учасників з попереднім погодженням ревізійною комісією.

Як встановлено п.11 вказаного порядку, правочин вважається попередньо погодженим ревізійною комісією, якщо за нього проголосувала більшість від складу ревізійної комісії. Рішення вказаного органу оформлюється протоколом або рішенням.

Відтак, установчими документами товариства встановлені певні обмеження дієздатності юридичної особи, а саме набувати прав та брати на себе обов`язки та нести відповідальність через керівника. Повноваження останнього не є абсолютними і в розглядуваному випадку для реалізації такого обумовлюють наявність відповідного погодження укладення договорів іпотеки, що у свою чергу є розпорядженням майном від імені товариства відповідно статуту та буде мати юридичні наслідки.

Доказів наявності погодження не надано, існування такого не вбачається з оспорюваного договору, підставою вчинення директором дій таке не зазначено.

Одночасно, також не має доказів звернення керівника за вказаним погодженням та намагання дотримання встановленого порядку.

Суд критично оцінює твердження відповідача 2 в частині того, що з огляду на положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5, у редакції чинній станом на 10.11.2006, приватний нотаріус посвідчивши іпотечний договір №2005-110/4 від 10.11.2006 підтвердив наявність всіх необхідних документів для вчинення правочину, а також наявність цивільної правоздатності сторін іпотечного договору та наявність повноважень у представників сторін.

Слід зазначити таке.

По-перше цивільна правоздатність сторони юридичної особи не є тотожним поняттю дієздатності її представника.

По друге не зважаючи на встановлення положеннями приведеної Інструкції обов`язку нотаріусів ознайомитись з установчими документами та представництвом юридичної особи, не можна дійти однозначного висновку про фактичне здійснення цих дій, адже з самого договору не вбачається підстав, за яких здійснюється представництво та в силу чого керівник наділений повноваженнями на вчинення такого оспорюваного договору.

По-третє суду не представлено пакету документів нотаріальної справи, з яких можна встановити погодження вищого органу керівництва, при наявності якого директор має повноваження розпоряджатись від імені товариства майном та підписувати відповідні договори, а також дійти висновку про обсяг досліджених нотаріусом документів.

А отже, такі доводи відповідача 2 не можуть бути розцінені, як спростування відсутності повноважень керівника товариства та відсутності волевиявлення вищого орану товариства на розпорядження його майном у такій спосіб, що має певні юридичні наслідки.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що схвалення на теперішній час правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.3 ст.92 Цивільного кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.11.2006 не містив інформації про обмеження повноважень директора.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у редакцій чинній станом на дату укладення оспорюваного договору, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Поряд з цим, у розділі «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» міститься запис: «Гурнак Володимир Петрович (Повноваження: відомості відсутні)».

Такий запис сам по собі не несе будь-яких відомостей і потребує з`ясуванню.

Таким чином, друга сторона за всіма обставинами не могла не знати про наявні обмеження, адже: за відсутності будь-яких відомостей щодо повноважень, підстав їх здійснення, не міг розумно покладатися на відомості з єдиного державного реєстру.

Відтак, сторона мала би проявити розумну обачливість і ознайомитися зі статутом, оскільки реальне ознайомлення контрагента зі статутом дозволило би йому дійти однозначного висновку про наявність обмежень.

Одночасно, суд погоджується з доводами позивача в частині того, що з огляду на укладення кредитного договору відповідачем 1 з банком, останній мав бути ознайомлений із положеннями статутних документів товариства.

До того ж відповідач 1 мав поточний рахунок в цьому банку (що вбачається з реквізитів сторін правочину), відкриття якого супроводжується обов`язковим наданням статутних документів клієнта (Інструкція про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України 12.11.2003 N492).

Обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц, постановах Верховного суду від 13.05.2021 у справі № 903/277/20; від 11.02.2021 у справі № 922/109/19; від 16.07.2020 у справі № 923/831/18.

У розглядуваному випадку, невиконання обов`язку з внесення актуальної інформації до Єдиного державного реєстру не може зумовлювати підстави за яких відомості про обмеження не можуть бути використані у спорі, оскільки сторона могла знати ці відомості.

Одночасно, відповідачем 2 не надано доказів того, що ним здійснювалась перевірка або з`ясовувалась дійсна наявність/відсутність документів у підтвердження повноважень керівника на час вчинення оспорюваного правочину. Як набувач права за іпотечним договором відповідач 2 мав право отримання документів, у підтвердження повноважень представництва підписанта такого роду договору, проте ставив чи ні він вимогу надати ці документи тоді чи зараз, пересвідчувався чи ні у підтвердженні повноважень представника за угодою, також доказів не надано. Проявивши розумну обачність при укладанні договору відступлення прав за іпотечним договором №2005-110/4 від 10.11.2006 він міг відмовитись від даної угоди та не укладати її взагалі.

Тому, відсутність такої обачності (дій направлених на з`ясування предмету набуття прав) вказує на недобросовісність відповідача 2, як набувача цих прав.

Така думка суду, окрім наведеного вище, сформована також з огляду на те, що відповідач 2 як поточний держатель прав за оспорюваним іпотечним договором, має документи щодо прав на об`єкт іпотеки, а саме відповідний договір купівлі-продажу, сам іпотечний договір, тоді як жодних документів на підтвердження правомірності повноважень керівника іпотекодавця, які б мали супроводжувати цей договір, ним не надано.

Отже, доводи відповідача 2 у цій частині відхилено з урахуванням викладеного.

Обізнаність керівництва товариства, що виконувало повноваження після гр.Гурнака В. П. не вбачається за відсутності установчих документів, у редакції чинній на час укладення спірного договору, в архіві підприємства.

Судом звернуто увагу на халатність керівництва як попереднього, так і діючого на сьогодні, в частині ведення документообігу підприємства та контролю його діяльності. Проте це не зводить нінащо існування обмеженого обсягу повноважень підписанта договору та порядок укладення іпотечного договору, оскільки вони не є уповноваженим органом на погодження такого виду договорів. Їх подальша бездіяльність не надає правомочності укладеному договору без попереднього погодження повноважного органу товариства.

Доказів протилежного суду не надано.

Стаття 92 Цивільного кодексу України, окрім означеного вище, встановлює, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Так, директор товариства не діяв відповідно до установчих документів та відповідно закону, на час укладення договору не був наділений повноваженнями на його укладення від імені відповідача 1.

Поряд з цим, матеріали справи вказують на існування на час підписання іпотечного договору №2005-110/4 від 10.11.2006 заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (код 32582387) укладати будь-які договори (у т.ч. договори купівлі-продажу, іпотеки, застави, поруки, міни), предметом яких є комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, буд.70, реєстраційний номер 1880283, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (код 32582387).

Як слідує з фактичних обставин справи, в архіві підприємства є у наявності запит адвоката Федоренко Андрія Альбертовича від 04.09.2006, у якому останній звертався до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» в порядку ст.6 Закону України «Про адвокатуру» з проханням надати копію договору купівлі-продажу нерухомого майна, що укладений між ЗАТ «ЮРСЕРВІС» та ТОВ «Електросталь» від 12.05.2005 з вичерпним переліком майна, яке є предметом вказаного договору; надати письмові пояснення щодо обставин набуття нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Курахове, вул.Промислова Зона, 70. У даному запиті повідомлено про порушення прокурором Кам`янобрідського району м.Луганська кримінального провадження №03/05-9060 за ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України та підстави цього.

Отже, цілком виправдано слід вважати, що бездіяльність керівника, якщо і мала місце, не змінює факту встановлення обмежень розпорядження майном вказаною постановою слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання та долучення до справи речових доказів у межах кримінального провадження №03/05-9060.

Відповідач 2 наполягає на тому, що з наданого позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, в ньому відсутній архівний запис про внесення відомостей про заборону відчуження нерухомого майна, що є предметом іпотечного договору, в тому числі шляхом укладення будь-яких договорів, на підставі постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Гнатенко М.Г. від 26.09.2006 про визнання і долучення до справи речових доказів. Вказане, на його думку, ще раз підтверджує той факт, що на момент укладення іпотечного договору № 2005-110/4 від 10.11.2006 жодних заборони на укладення такого договору не було.

Одночасно, досліджуючи Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, Закон «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.10.2011 №1141, суд не може дійти висновку про встановлення обов`язку державних реєстраторів переносити до Державного реєстру прав запис про державну реєстрацію обтяжень, які станом на дату його створення було знято.

Відтак, цілком можливо, що такий запис не було перенесено за цих обставин.

Поряд з цим, посилання на відсутність запису про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нє є переконливими, оскільки обмеження є дійсним навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна, а тому відсутність даних в реєстрі про заборону не є достатньою підставою правомірності передачі майна в іпотеку.

За приписом ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

З урахуванням викладеного вбачається протиправність вчинення оспорюваного правочину, що у свою чергу має наслідком недійсність та не несе будь-яких правових наслідків, як для сторін цього правочину, так і для будь-яких інших осіб.

Спір у справі стосується правомірності укладеного правочину.

Приписами ч.1, 2 ст.16, ст. 202, ч.1-3, 5 ст.203 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Приписами ст.173 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У розумінні приписів ст.15, 16 Цивільного кодексу України, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається цією статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема його застосування не повинно бути ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17.

Позивач обґрунтовує свої вимоги про застосування наслідків недійсності правочину та зобов`язання відповідача 2 передати відповідачу 1 оригінали визначених документів, вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки, скасування запису про державну реєстрацію іпотеки 305832 від 10.11.2006р., недійсністю договору іпотеки №2005-110/4 від 10.11.2006, у зв`язку з чим такі вимоги є похідними за своєю суттю і залежать від задоволення основної вимоги - про визнання недійсним оспорюваного договору.

V. Висновки суду:

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У зв`язку з наведеним, виходячи за наявних матеріалів справи, нерухоме майно, передане в іпотеку не могло виступати предметом іпотеки, були відсутні на час укладення договору іпотеки №2005-110/4 від 10.11.2006 правові підстави та повноваження на вчинення таких дій із банком, з огляду на що, суд вбачає наявним порушення прав та охоронюваних інтересів відповідача 1, як юридичної особи, в частині розпорядження його майном, як активом підприємства.

Щодо поданої відповідачем 2 заяви про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Судом звернуто увагу на дату укладення іпотечного договору №2005-110/4 та час, що сплинув за станом на дату порушення питання про визнання його не дійсним.

Поряд з цим.

За змістом ст.256 Цивільного кодексу України (поняття позовної давності) позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

Отже положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення арбітражного керуючого (розпорядника майна) до суду із заявою про захист інтересів боржника.

Застосування позовної давності (в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)) забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність.

До спірних відносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст.256, ст.257 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В основу конструкції частини першої ст.261 Цивільного кодексу України покладено принцип єдності (одинності) суб`єкта, чиї права порушено, тобто носія права, а не іншої особи, у тому числі якій за законом надано повноваження із захисту цього права (у справах про банкрутство цією особою є арбітражний керуючий).

Отже, в разі пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою початок перебігу позовної давності визначається з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

А тому суд дійшов висновку, що у разі пред`явлення позову у межах справи про банкрутство як особою, право якої порушене (боржником), так і в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою (арбітражним керуючим) перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Дійшовши цього висновку та враховуючи чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність (у тому числі щодо звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними правочинів, укладених боржником) при визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування як обставин (дати) порушення провадження у справі про банкрутство, так і дати призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна). Отже, до цих правовідносин застосовуються загальні норми позовної давності.

У спірних правовідносинах суб`єктом прав є боржник, а не арбітражний керуючий (розпорядник майна), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатись боржник в особі уповноваженого органу.

Відповідно до ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України потрібно розрізняти початок перебігу позовної давності залежно від виду позовних вимог.

Статтею 92 Цивільного кодексу України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Отже, для юридичної особи як сторони правочину (договору тощо) днем початку перебігу позовної давності слід вважати день вчинення правочину, оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права за цим правочином.

За змістом норм в ч.3, ч.ч.4 та 5 ст.267 Цивільного кодексу України, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст.267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку щодо наявності поважних та об`єктивних причин пропуску позивачем (в особі повноважного суб`єкта) позовної давності у спірних правовідносинах, оскільки:

- розпорядник майна боржника арбітражна керуюча Карауш Юлія Вікторівна не мала можливості звернутись до суду з позовом для захисту порушеного права боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» до дня призначення арбітражного керуючого Карауш Юлії Вікторівни розпорядникам майна у справі №905/2307/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» () ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.01.2022;

- отримання у травні 2022, на виконання покладених повноважень на розпорядника майна Кодексом України з процедур банкрутства, документів, з яких встановлено порушення прав боржника, що об`єктивно пояснює звернення позивача з вимогою про захист порушеного права 09.06.2022.

У наданому суду клопотанні №02-43-22/287 від 09.08.2022 щодо захисту порушеного права позивач просить захистити порушене право (законний інтерес) та задовольнити позов у повному обсязі, визнавши поважними причини такого пропуску та фактичну неможливість подання позову через відсутність відповідних документів.

Одночасно, наголошує на тому, що не вважає строк позовної давності за поданим позовом таким, що сплинув, посилаючись на свій юридичний статус у справі №905/2307/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь».

Однак, суд відхиляє такі доводи позивача, за висновків з розглядуваного питання, що викладено вище.

При цьому, відповідачі не довели суду відсутність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення позивача з вимогою про захист порушеного права.

Частина 5 ст.267 Цивільного кодексу України допускає можливість визнання судом поважними причин пропуску позовної давності, однак не визначає переліку таких причин. Виходячи із загальних засад цивільного (господарського) законодавства, до поважних причин пропуску позовної давності мають бути віднесені обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала права відповідної вимоги, й об`єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом упродовж позовної давності. Звернення із заявою про застосування позовної давності є обов`язковим для суду лише у випадку відсутності заяви про поновлення строку та (чи) відсутності причин, які суд вважає поважними у такому пропуску.

Поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

З огляду на наведене, керуючись ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України, господарський суд дійшов висновку щодо поважності та об`єктивності причин пропущення позивачем строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим порушене право підлягає захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги арбітражного керуючого (розпорядник майна у справі №905/2307/21) ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору №2005-110/4 від 10.11.2006р. та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідачем 2 зроблена заява у разі задоволення позову на підставі ч.5 ст.1057-1 Цивільного кодексу України накласти арешт на майно, що є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором №2005-110/4 від 10.11.2006, посвідченим приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області і зареєстрованим в реєстрі за №3144.

Згідно із ч.5 ст.1057-1 Цивільного кодексу України, визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти у розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

Частина 5 ст.1057-1 Цивільного кодексу України, яка набрала чинності з 04.11.2012, застосовується у тому випадку, коли суд визнає недійсним договір застави. Ця норма носить імперативний характер та зобов`язує суд при вирішенні питання про недійсність договору застави у випадку звернення кредитодавця з заявою накласти арешт на майно, яке було предметом застави.

Частина 1 ст.58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Отже, норми Закону № 5405-VI від 2 жовтня 2012 року, якими Цивільний кодекс України доповнено ст.1057-1 , набрали чинності 04.11.2012, тобто після укладення спірного іпотечного договору, який було укладено 10.11.2006, що виключає можливість застосування зазначеної норми до спірних правовідносин.

Така правова позиція застосування зазначеної норми матеріального права викладена Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі №592/1809/15-ц, постанова від 22.02.2017.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України та в частині сплаченого судового збору покладаються на відповідача 1 за фактом вставлених неправильних дій саме з боку цієї сторони.

Резолютивна частина даного процесуального документа викладена з урахуванням ухвали Господарського суду Донецької області про виправлення описки від 12.09.2022.

Керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги арбітражного керуючого (розпорядник майна у справі №905/2307/21) ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», м.Курахове Мар`їнський район Донецької області, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале», м.Київ, за участью третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державного реєстратора Дзизи Юлії Юріївни, Мар`їнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про:

- визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору №2005-110/4 від 10.11.2006р. з додатками до нього, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь»;

- застосування наслідків недійсності правочину та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале» (ідентифікаційний код 43249891, 01010, м.Київ, вул.Московська, б.15, офіс 22) передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (85612, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м.Курахове, Промислова зона, 70, ідентифікаційний код 32582387) оригінали наступних документів: договір купівлі-продажу від 12.05.2005р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7452046 від 07.06.2005р.;

- скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 786125 від 10.03.2013, Мар`їнське районне управління юстиції, Донецька обл., реєстраційний номер іпотеки: 4040175, реєстратор: Покровський районний нотаріальний округ;

- скасування запису про державну реєстрацію іпотеки 305832 від 10.11.2006р., задовольнити.

2.Визнати недійсним з моменту укладення іпотечний договір №2005-110/4 від 10.11.2006р. з додатками до нього, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь».

3.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале» (ідентифікаційний код 43249891, 01010, м.Київ, вул.Московська, б.15, офіс 22) передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (85612, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м.Курахове, Промислова зона, 70, ідентифікаційний код 32582387) оригінали наступних документів: договір купівлі-продажу від 12.05.2005р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7452046 від 07.06.2005р.

4.Скасувати рішення про державну реєстрацію іпотеки, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 786125 від 10.03.2013, Мар`їнське районне управління юстиції, Донецька обл., реєстраційний номер іпотеки: 4040175, реєстратор: Покровський районний нотаріальний округ.

5.Скасувати запис про державну реєстрацію іпотеки 305832 від 10.11.2006р..

6.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», м.Курахове Мар`їнський район Донецької області, на користь арбітражного керуючого (розпорядник майна у справі №905/2307/21) ОСОБА_1 відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 7 939,20грн.

7.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8.У задоволенні заяви на підставі ч.5 ст.1057-1 Цивільного кодексу України про накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором №2005-110/4 від 10.11.2006, посвідченим приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області і зареєстрованим в реєстрі за №3144, відмовити.

9.У судовому засіданні 01.09.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

10.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

11.Повний текст судового рішення складено 12.09.2022.

Суддя О.В. Кротінова