ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 Справа № 914/1251/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компаня «Хім Торг», м. Київ

до відповідача Приватного підприємства «Львів-Полімер», с. Ременів Кам`янка-Бузького району Львівської області

про стягнення 58530,25 грн заборгованості

За участю представників сторін: не викликались

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Хім Торг» Приватного підприємства «Львів-Полімер» про стягнення 58530,25 грн заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.06.2022 справу №914/1251/22 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 20.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №1003/21 від 10.03.2021 щодо оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 20.06.2022 п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

З інформації на офіційній веб-сторінці АТ «Укрпошта»: https://www.ukrposhta.ua/ на вкладці «Трекінг» за номером поштового відправлення № 519 вбачається, що скерована на юридичну адресу відповідача (вул. Сушка, буд. 8, с. Ременів, Кам`янка-Бузький район, Львівська область, 80460) копія ухвали суду від 20.06.2022 про відкриття провадження у справі була ним отримана 25.06.2022.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обставини справи

10.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Хім Торг» (Постачальник) та ПП «Львів-Полімер» (Покупець) укладено Договір поставки №1003/21 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти Покупцю, а Покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймати й оплачувати продукцію (Товар).

На виконання взятих на себе зобов`язань за Договором позивач поставив відповідачу товару на суму 53200,80 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи видатковою накладною №210 від 07.02.2022 на суму 53200,80 грн. На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем також подано копії податкової накладної №34 від 07.02.2022 та квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.02.2022 за №.

Для оплати вартості поставленого товару позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №201 від 07.02.2022 на суму 53200,80 грн.

Всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором відповідач вартість поставленого позивачем товару не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 53200,80 грн.

У відповідності до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу в розмірі 53200,80 грн позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 3165,40 грн пені, 519,08 грн 3 % річних та 1644,97 грн інфляційних нарахувань.

Відповідач доказів погашення заборгованості не подав. Суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між ними Договору поставки №1003/21 від 10.03.2021.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п.1.2. Договору поставка Товару здійснюється партіями. Партія Товару, яку повинен поставити Постачальник, визначається у погодженому між Сторонами Додатку до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. На основі погодженого Сторонами Додатку до Договору Постачальник складає видаткову накладну, яка підписується Сторонами при приймання-передачі Товару та після її підписання стає невід`ємною частиною Договору.

Належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором щодо поставки позивачу товару на суму 53200,80 грн, стягнення вартості якого є предметом спору, підтверджується видатковою накладною №210 від 07.02.2022.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що оплата партії Товару здійснюється в українських гривнях в порядку, встановленому у відповідному Додатку до Договору. У всіх платіжних документах посилання на номер та дату цього Договору є обов`язковим.

Таким чином, покупець зобов`язаний був оплатити товар 08.02.2022 після прийняття товару згідно видаткової накладної №210 від 07.02.2022.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором не оплатив вартість поставленого позивачем товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 53200,80 грн.

Згідно з п.6.1. Договору Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 3 ст. 692 ЦК України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Також згідно частини 2 ст. 625 ІІК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2. Договору визначено, що у випадку несвоєчасної оплати (не оплати) Товару Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого Товару, яка діяла в період несвоєчасної оплати (не оплати) за кожен день прострочення.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру позовних вимог, судом встановлено, що позивачем невірно визначено період початку розрахунку заборгованості, адже поставка товару була здійснена 07.02.2022, а отже, покупець зобов`язаний був оплатити товар 08.02.2022 після прийняття товару, а відтак, початок періоду прострочення оплати припадає на 09.02.2022. Таким чином, розрахунок розміру штрафних санкцій слід здійснювати за період з 09.02.2022 по 06.06.2022.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 53200,80 грн заборгованості за Договором поставки №1003/21 від 10.03.2021, 3165,40 грн пені за період з 09.02.2022 по 06.06.2022 в межах заявлених позовних вимог, 515,97 грн 3 % річних за період з 09.02.2022 по 06.06.2022 та 1644,97 грн інфляційних нарахувань за період з 09.02.2022 по 06.06.2022 в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №2896 від 07.06.2022.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Львів-Полімер» (; 80460, Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, село Ременів(з), вул.Сушка Р., будинок 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компаня «Хім Торг» (; 04209, місто Київ, ВУЛИЦЯ ОЗЕРНА, будинок 1) 53200,80 грн (п`ятдесят три тисячі двісті гривень 80 копійок) заборгованості за Договором поставки №1003/21 від 10.03.2021, 3165,40 грн (три тисячі сто шістдесят п`ять гривень 40 копійок) пені, 515,97 грн (п`ятсот п`ятнадцять гривень 97 копійок) 3 % річних, 1644,97 грн (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 97 копійок) інфляційних нарахувань та 2480,87 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят гривень 87 копійок) судового збору.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 3,11 грн 3 % річних.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.09.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.