ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.08.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/41/22
у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Поступ Плюс" до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2022 позов ТОВ "Агро Поступ Плюс" до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково:
- стягнуто з Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області на користь ТОВ "Агро Поступ Плюс" 7443,00 грн судового збору.
Згідно з ухвалою від 17.08.2022 суд призначив вищевказану заяву до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2022, а також, оскільки 18.04.2022 до суду надійшло клопотання позивача про призначення всіх судових засідань в цій справі в режимі відеоконференції та запропоновано визначити суд відповідальний за проведення відеоконференції -Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, суд ухвалив: провести судове засідання 25.08.2022 в режимі відеоконференції, Білоцерківському міськрайонному суду Київської області забезпечити проведення останнього.
Представник відповідача в судовому засіданні просить суд повністю відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Агро Поступ Плюс" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з підстав викладених письмово у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.
Обгрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначає таке:
- позивачем не подано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат;
- копії наданих адвокатом позивача квитанцій не підтверджують факту оплати надання адвокатських послуг у справі № 909/41/22;
- подані позивачем договір, акт приймання-передачі наданих послуг та квитанції не пов`язані між собою;
- позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги;
- представником позивача не доведено фактичного розміру понесених позивачем витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, та невідворотності їх понесення.
Розглянувши в судовому засіданні заяву ТОВ "Агро Поступ Плюс", дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд дійшов таких висновків.
В судовому засіданні 09.08.2022 представник позивача, до закінчення судових дебатів, заявив про намір подати суду докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у строки визначені ГПК України.
Згідно матеріалів справи, захист інтересів позивача здійснював адвокат Дудник Андрій Володимирович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4292/10 від 29.09.2010).
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано:
- копію договору про надання правових послуг адвоката б/н від 01.02.2021 р.;
- копію додаткової угоди від 25.01.2022 р. до договору про надання правових послуг адвоката від 01.02.2021 р.;
- копію квитанції серія ААИ № 582529 від 28.01.2022 на суму двадцять тисяч грн;
- копію квитанції серія ААИ № 582537 від 08.06.2022 на суму двадцять тисяч грн;
- копію квитанції серія ААИ № 582550 від 10.07.2022 на суму десять тисяч грн;
- копію акта про надання правових послуг адвоката від 10 серпня 2022 р.;
- копію детального опису виконаних робіт (наданих послуг) на підставі договору про надання правових послуг адвоката від 01.02.2021 р. та додаткової угоди до договору від 25.01.2022 р.
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 01.02.2021 р. між ТОВ "Агро Поступ Плюс" (клієнт) та ОСОБА_1 (адвокат) укладено договір про надання правових послуг адвоката від 01.02.2021 р. (а.с. 208).
Згідно з п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання представляти його інтереси в усіх підприємствах, установах, організаціях, судах з усіма правами наданими чинним законодавством України, в тому числі підписувати, подавати та отримувати всі документи, знайомитися з усіма документами, підписувати та подавати заяви, скарги, позовні заяви, апеляційні скарги, касаційні скарги та здійснювати всі інші значимі дії, пов`язані з представництвом інтересів клієнта.
Пунктом 2.1 договору встановлено, що за виконання послуг передбачених п.1.1 цього договору клієнт зобов`язується сплатити адвокату, кошти в сумі та порядку визначених додатком до даного договору.
25.01.2021 р. між ТОВ "Агро Поступ Плюс" (клієнт) та Дудником А.В. (адвокат) укладено додаткову угоду до договору про надання правових послуг адвоката від 01.02.2021 р. (а.с. 209).
Відповідно до п. 1 додаткової угоди в порядку та на умовах, визначених договором про надання правових послуг адвоката від 01.02.2021 р., адвокат надає клієнту професійну правничу допомогу в судовій справі № 909/41/22 за позовом ТОВ "Агро Поступ Плюс" до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії.
10 серпня 2022 р. між адвокатом Дудником Андрієм Володимировичем та ТОВ "Агро Поступ Плюс" (клієнт) складений Акт про надання правових послуг адвоката, який підписаний адвокатом і клієнтом та скріплений печатками (а.с. 212).
Сторони підтверджують, що вони не мають одна до одної майнових, фінансових чи інших претензій по виконанню умов договору.
Згідно з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) на підставі договору про надання правових послуг адвоката від 01.02.2021 р. та додаткової угоди до договору від 25.01.2022 р. адвокатом Дудником А.В. були надані ТОВ "Агро Поступ Плюс" такі послуги:
- ознайомлення та аналіз взаємовідносин між ТОВ "Агро Поступ Плюс" та Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області;
- підготовка і направлення адвокатських запитів;
- підготовка позовної заяви;
- підготовка клопотань про витребування доказів;
- підготовка заяви про уточнення позовних вимог;
- підготовка заяви про уточнення позовних вимог (нова редакція);
- участь в судових засіданнях.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 129 ГПК розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 73 ГПК).
Згідно ч.1 ст.74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтями 76, 77 ГПК встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Також суд звертає увагу відповідача, що згідно правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі N922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Наведене вище спростовує заперечення відповідача стосовно необґрунтованості відшкодування витрат позивача на правничу допомогу та відсутності в поданих позивачем квитанціях серія ААИ № 582529 від 28.01.2022 на суму двадцять тисяч гривень, серія ААИ № 582537 від 08.06.2022 на суму двадцять тисяч гривень (а.с. 210) та серія ААИ № 582550 від 10.07.2022 на суму десять тисяч гривень (а.с. 211) покликання на те, що послуги адвоката надавались саме на виконання договору про надання правових послуг адвоката від 01.02.2021 (а.с. 208) та додаткової угоди до нього від 25.01.2022 (а.с. 209).
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно приписів ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як зазначалося вище, у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат та в судовому засіданні представник відповідача просить суд повністю відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Агро Поступ Плюс" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з підстав необгрунтованості останніх, отже, у даній справі відповідач не звертається до суду із заявою про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, відтак, підстав для зменшення суми судових витрат у суду немає.
Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Така правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.
Крім того, у зв`язку з допущеними помилками в заяві про уточнення позовних вимог від 18.04.2022 (а.с. 83-86) (неправильна назва відповідача - Переріславська замість Переріслянської сільської ради; не вказано в якій частині оскаржуються рішення відповідача), позивач просив відкласти підготовче засідання 11.05.2022 та в подальшому подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в новій редакції (а.с. 113-116).
Зазначене також свідчить про те, що не всі витрати позивача на правничу допомогу були необхідними, обґрунтованими та пропорційними для розгляду справи, і це також враховується судом як поведінка сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи. При цьому, згідно з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) адвоката Дудника А.В. від 10.08.2022 (а.с. 213), до таких включено ознайомлення та аналіз взаємовідносин між ТОВ "Агро Поступ Плюс" та відповідачем, підготовку позовної заяви, підготовку заяви про уточнення позовних вимог, підготовку заяви про уточнення позовних вимог (нова редакція), участь в судових засіданнях.
За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Поступ Плюс" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено 02.09.2022.
Суддя І.Є. Горпинюк