ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"05" вересня 2022 р. Справа №870/6/22
Суддя Західного апеляційного господарського суду О.В. Зварич
секретар судового засідання М.С. Кіра,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» за № 06/05-01 від 06.05.2022 року (вх. №01-05/972/22 від 09.05.2022 року)
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322
у справі № 870/6/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» (надалі ТзОВ «Молочна компанія «Галичина»)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сервіс» (надалі ТзОВ «Еко Сервіс»)
про стягнення 1243124,72 грн. заборгованості за товар,
від позивача третейського спору: не з`явився;
від відповідача третейського спору: не з`явився,
До Західного апеляційного господарського суду звернулось ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» із заявою за № 06/05-01 від 06.05.2022 року (вх. №01-05/972/22 від 09.05.2022 року) про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2022 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №870/6/22 визначено суддю О.В. Зварич.
Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 року (суддя О.В. Зварич) прийнято до провадження заяву ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» про видачу наказу. Призначено справу № 870/6/22 до розгляду на 20.06.2022 року. Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду письмову інформацію про наступне: чи не визнавалось недійсним наявне третейське застереження; чи не скасоване рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322; чи є в провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування названого рішення третейського суду.
На виконання вимог ухвали суду позивач третейського спору в заяві за № 10/06-03 від 10.06.2022 року (вх. № 01-04/3131/22 від 13.06.2022 року) повідомив, що третейське застереження, яке міститься в п. 8.3 дистриб`юторського договору № 10/05/15 від 01.05.2015 року, не визнавалось недійсним; рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322 не скасоване; в провадженні інших судів відсутні заяви про оскарження чи скасування цього рішення третейського суду.
Третейський суд в листі за № 16-01/0322 (01) від 08.06.2022 року (вх. № 01-09/531/22 від 09.06.2022 року) зазначив про відсутність інформації щодо скасування рішення від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322.
Відповідач третейського спору не виконав вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 року, не надав витребуваної судом інформації.
З підстав, зазначених в ухвалах Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 року, 18.07.2022 року розгляд справи № 870/6/22 було відкладено, востаннє на 05.09.2022 року об 11 год. 30 хв.
Сторони третейського спору не делегували своїх представників в судове засідання. Про причини неявки не повідомили.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення сторін третейського спору з датою, часом та місцем розгляду справи, суд встановив таке.
Представник позивача третейського спору ознайомлена під розписку з датою, часом та місцем розгляду справи в судовому засіданні 18.07.2022 року.
22.07.2022 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду про призначення розгляду справи № 870/9/21 на 05.09.2022 року об 11 год. 45 хв. надіслано на електрону адресу відповідача третейського спору.
Суд враховує, що ухвали Західного апеляційного господарського суду у справі №870/6/22, зокрема й ухвала від 18.07.2022 року, оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень України. Зміст цих ухвал є загальнодоступним.
У даній справі суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін третейського спору.
Отже, в силу положень ч.1 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути заяву про видачу наказу при відсутності сторін третейського спору.
13.06.2022 року позивач третейського третейського спору подав заяву (вх. № 01-04/3130/22 від 13.06.2022 року) про уточнення суми заборгованості, в якій повідомляє, що станом на 10.06.2022 року ТзОВ «Еко Сервіс» частково виконало рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322, у зв`язку з чим просить видати наказ на примусове виконання названого рішення третейського суду про стягнення з ТзОВ «Еко Сервіс» на користь ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» 992905,96 грн. заборгованості за товар.
27.07.2022 року від позивача третейського спору надійшла заява (вх. № 01-04/3985/22 від 27.07.2022 року), в якій ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» просить залишити без розгляду заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322, у зв`язку з тим, що відповідач третейського спору повністю виконав назване рішення третейського суду.
Щодо заяв позивача третейського спору про уточнення суми в наказі на примусове виконання рішення третейського суду та про залишення без розгляду заяви про видачу наказу, суд зазначає таке.
Під час розгляду заяви про видачу виконавчого документа суд першої інстанції не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому та не досліджує обставини, які були предметом дослідження у третейській справі, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України. Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 04.02.2021 року у справі №870/32/20.
Встановлення обставин щодо сплати відповідачем заборгованості не належить до повноважень господарського суду під час вирішення питання про наявність (або відсутність) підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.
З огляду на вищезазначене, суд відмовляє у задоволенні заяв позивача третейського спору про уточнення суми в наказі на примусове виконання рішення третейського суду та про залишення без розгляду заяви про видачу наказу, оскільки такі процесуальні дії у випадку подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду не передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Вирішуючи питання про наявність (або відсутність) підстав для задоволення заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд виходить з таких мотивів.
ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі з позовом до ТзОВ «Еко Сервіс» про стягнення 1243124,72 грн. заборгованості за товар.
Як вбачається з матеріалів третейської справи №16-01/0322, між ПрАТ «Галичина» (постачальник) та ТзОВ «Еко Сервіс» (дистриб`ютор) укладено дистриб`юторський договір №10/05/15 від 01.05.2015 року з протоколом узгодження розбіжностей від 01.05.2015 року.
Положеннями п. 8.3 договору (з врахуванням протоколу узгодження розбіжностей) передбачено, що у разі недосягнення згоди між сторонами, усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору (правочину) або у зв`язку із ним, або випливають із нього, у тому числі, що стосуються його виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Західній універсальній товарній біржі.
02.06.2015 року між ТзОВ «Еко Сервіс» (сторона 1), ПрАТ «Галичина» (сторона 2) та ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» (сторона 3) укладено угоду про заміну сторони у дистриб`юторському договорі №10/05/15 від 01.05.2015 року, за умовами якої сторона 2 передає, а сторона 3 приймає на себе усі права та обов`язки, покладені на сторону 2 в дистриб`юторському договорі №10/05/15 від 01.05.2015 року (основний договір), а сторона 1 у свою чергу, не заперечує проти переходу прав і обов`язків від сторони 2 до сторони 3.
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322 (третейський суддя В.М. Осипович) частково задоволено позовні вимоги ТзОВ «Молочна компанія «Галичина». Стягнуто з ТзОВ «Еко Сервіс» на користь ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» 1236968,72 грн. заборгованості за товар, 49752,40 грн. витрат на правничу допомогу та 6184,84 грн. на відшкодування сплаченого третейського збору, а всього: 1292905,96 грн. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

При винесенні даної ухвали суд враховує таке.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону України Про третейські суди сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень.

Відповідно до частини 1 статті 51 Закону України Про третейські суди рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 55 Закону України Про третейські суди унормовано, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ч.1 ст.57 названого Закону).

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 Господарського процесуального кодексу України та пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження є наказ.

Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження" (ч.2 ст.57 Закону України Про третейські суди).

У відповідності до частини 1 статті 56 Закону України Про третейські суди заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

За приписами частини 2 статті 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Відповідно до частини 3 статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Таким чином, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України Про третейські суди та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8)постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

У даній справі суд встановив, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322 не скасовано компетентним судом; справа була підвідомча третейському суду відповідно до п. 8.3 договору №10/05/18 від 01.05.2015 року (з врахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 01.05.2015 року); строк для звернення з заявою про видачу наказу не пропущений; рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, яка не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду сформований в порушення вимог Закону України Про третейські суди та третейської угоди суду не надано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законом; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Таким чином, немає підстав, передбачених ст. 355 ГПК України і ч. 6 ст. 56 ЗУ Про третейські суди, для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Враховуючи вищеописані обставини, суд дійшов висновку, що заява ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322 підлягає задоволенню.

Судові витрати за розгляд заяви про видачу наказу необхідно покласти на відповідача третейського спору відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 129, 232, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» за №06/05-01 від 06.05.2022 року (вх. №01-05/972/22 від 09.05.2022 року) про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322 задоволити.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322 наступного змісту: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сервіс» (89502, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Мукачівське шосе, буд. 10, ідентифікаційний код 35102438) користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Липинського, буд. 54, ідентифікаційний код 39685,72 грн. заборгованості за товар, 49752,40 грн. витрат на правничу допомогу та 6184,84 грн. на відшкодування сплаченого третейського збору, а всього: 1292905,96 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сервіс» (89502, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Мукачівське шосе, буд. 10, ідентифікаційний код 35102438) користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Липинського, буд. 54, ідентифікаційний код 39685014) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 28.04.2022 року у справі №16-01/0322 в сумі 1240,50 грн.

Відповідні накази видати після набрання ухвалою законної сили.

Ухвалу надіслати сторонам третейського спору в порядку, передбаченому ст. 242, ч.7 ст.356 ГПК України.

Матеріали третейської справи №16-01/0322 повернути в Постійно діючий Третейський суд при Західній універсальній товарній біржі.

Відповідно до ч.3 ст.356 ГПК України дана ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Зварич