12.09.2022Справа № 910/4577/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зарічна 1-Б» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4577/22
про стягнення 22 099, 91 грн,
До господарського суду міста Києва звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зарічна 1-Б» (далі за текстом - ОСББ «Зарічна 1-Б», Позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт» (далі за текстом - ПАТ «Істейт», Відповідач) про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинків і прибудинкової території та інших обов`язкових платежів - 20 789, 60 грн, 3 % річних - 127, 09 грн та інфляційних втрат - 1 183, 22 грн.
Рішенням господарського суду міста Києва від 29.08.2022 у справі № 910/4577/22 позов ОСББ «Зарічна 1-Б» задоволено та стягнуто з ПАТ «Істейт» на користь ОСББ «Зарічна 1-Б» основний борг - 20 789 грн. 60 коп, 3 % річних - 127 грн 09 коп, інфляційні втрати - 1 183 грн 22 коп, витрати по сплаті судового збору - 2 481 грн. 00 коп.

05.09.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

Також Позивачем до даного клопотання долучено додаткові докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) ОСББ «Зарічна 1-Б» про ухвалення додаткового рішення.

Так, розглянувши клопотання Позивача про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Позивачем у якості доказів понесених ним витрат на професійну правову допомогу до суду надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 13/1/20-2 від 13.01.2020 (далі за текстом - Договір від 13.01.2020); додаткова угода № 30-05/2022-1 від 30.05.2022 до Договору від 13.01.2020 (далі за текстом - Додаткова угода); Акт приймання-передачі наданих послуг № 31-08-2022 від 31.08.2022; детальний опис робіт (наданих послуг) при розгляді справи № 910/4577/22.

Згідно пункту 4.2. Договору від 13.01.2020 гонорар Адвокатського об`єднання погоджується за взаємною згодою сторін на підставі Додаткової угоди до цього Договору, яка є невід`ємною частиною.

Пунктом 2 Додаткової угоди закріплено, що вартість професійної правничої допомоги (гонорар Адвокатського об`єднання) за професійну правничу по даній справі становитиме фіксований розмір, а саме: підготовка та подання позовної заяви до суду, а також супровід судової справи в суді першої інстанції - 10 000, 00 грн.

Із Акту приймання-передачі наданих послуг № 31-08-2022 від 31.08.2022 вбачається, що адвокатом надано клієнту по справі № 910/4577/22 адвокатських послуг згідно зазначеного переліку з витраченим 6, 7 год часу вартістю 10 000, 00 грн.

Згідно пункту 3 Акту приймання-передачі наданих послуг № 31-08-2022 від 31.08.2022 вказаний гонорар підлягає сплаті протягом 30 днів з дати набрання законної сили рішенням суду у справі.

Даний акт підписано представниками сторін без претензій та зауважень, що відповідно підтверджує факт належного надання послуг адвокатом, прийняття таких послуг Позивачем та виникнення у останнього обов`язку здійснити їх оплату.

Перелік наданих адвокатом послуг Позивачу також вбачається із наданого детального опису.

У позовній заяві, а саме в попередньому розрахунку суми судових витрат Позивачем зазначено орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 10 000, 00 грн.

Відповідно до статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до положень частини 1 статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Станом на дату ухвалення даного додатково рішення заперечення Відповідача щодо заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходили.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи категорію справи, а також з огляду на виконані адвокатом роботи (надані послуги) суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію співмірності та розумності, а тому на переконання суду повинні бути відшкодовані Відповідачем з огляду на задоволення позову.

Також суд зазначає, що надані адвокатом послуги вчинені в межах розгляду даної справи та для її належного розгляду.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, з огляду на вищевикладене, враховуючи встановлені фактичні обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування при здійсненні розподілу витрат на професійну правничу допомогу, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221 та 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зарічна 1-Б» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4577/22 - задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт» (вул. Болсуновська, буд. 6, м. Київ, 01014; ідентифікаційний код 38901562) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зарічна 1-Б» (вул. Зарічна, буд. 1-Б, м. Київ, 02137; ідентифікаційний код 41777245) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано: 12.09.2022

Суддя Антон ПУКАС