ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2022 р. Справа № Б8/078-12 (911/3091/21)

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник, в особі ліквідатора арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича

до 1) Товарної біржі "Межрегіональна Українська біржа", м. Київ

2) Приватного підприємства "ТДС "Нептун", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство Універсал банк

про визнання недійсними результатів аукціону та договору, скасування запису про реєстрацію права власності

В межах провадження у справі № Б8/078-12 про банкрутство

за участю секретаря судового засідання Гудзь К.І.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/078-12 за заявою Фізичної особи-підприємця Шевченко Наталії Юріївни до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою від 16.07.2012 р.

Наразі триває ліквідаційна процедура Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2021 р. призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.

22.10.2021 р. до суду звернувся ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник арбітражний керуючий Різник Олександр Юрійович із заявою до Товарної біржі "Межрегіональна Українська біржа" (відповідач-1), Приватного підприємства "ТДС "Нептун" (відповідач-2) про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник, що проведений 28.09.2015 р.; визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, що придбане на аукціоні від 03.11.2015 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Трудівник та Приватним підприємством "ТДС "Нептун" та зареєстрованим за № 1986; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності / довірчої власності.

Судом встановлено, що під час розгляду справи № Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник суд керується положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, введеного в дію з 21.10.2019 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.10.2021 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник, в особі ліквідатора арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича від 19.10.2021 р. № 02-10/37 (вх. № 3067/21, 22.10.2021 р.) до Товарної біржі "Межрегіональна Українська біржа" (відповідач-1), Приватного підприємства "ТДС "Нептун" (відповідач-2) про визнання недійсними результатів аукціону та договору, скасування запису про реєстрацію права власності залишено без руху, запропоновано позивачу в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки шляхом надання суду документів, на підтвердження дотримання вимог статей 162, 164 ГПК України.

14.12.2020 р. на поштову адресу суду від ліквідатора ТОВ Трудівник арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.11.2021 р. прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, в межах провадження у справі № Б8/078-12 про банкрутство ТОВ Трудівник, підготовче засідання призначено на 01.12.2021 р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство Універсал банк.

26.11.2021 р. на поштову адресу суду від відповідача-2 надійшла заява про застосування строків позовної давності.

30.11.2021 р. до суду від відповідача-1 надійшла заява про застосування строку позовної давності та відмову в задоволенні позову.

01.12.2021 р. через канцелярію суду ліквідатором ТОВ Трудівник подано письмові пояснення щодо заяви ПП "ТДС "Нептун" про застосування строків позовної давності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2021 р. продовжено строк підготовчого провадження; розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 02.02.2022 р.

28.01.2022 р. на офіційну електронну адресу суду від уповноваженого представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

31.01.2022 р. через канцелярію суду уповноважений представник відповідача-2 подав додаткові пояснення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.02.2022 р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 16.02.2022 р.; зобов`язано позивача надати суду в судовому засіданні оригінали (для огляду), долучених до позовної заяви копій документів.

16.02.2022 р. до канцелярії суду від відповідача-2 надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду від 16.02.2022 р. клопотання відповідача-2 про витребування доказів задоволено; витребувано у ПАТ "ФІДОБАНК" (код 14351016, Адреса для листування: вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053, уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІДОБАНК" Біла Ірина Володимирівна) витяг з виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "ФІДОБАНК" (МФО 300175) ПП "ТДС "Нептун" (код 36352347) щодо відповідних платіжних доручень; розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 06.04.2022 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2022 р. повторно витребувано у ПАТ "ФІДОБАНК", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Білої Ірини Володимирівни (код 14351016, Адреса для листування: вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053) витяг з виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "ФІДОБАНК" (МФО 300175) ПП "ТДС "Нептун"; розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 25.05.2022 р.

16.05.2022 р. до суду від позивача надійшло уточнення до заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ Трудівник.

17.05.2022 р. на адресу суду від ПАТ "Фідобанк" на виконання ухвали суду надійшло клопотання про долучення документів, з витребуваними судом документами.

23.05.2022 р. до суду від позивача надійшли письмові пояснення.

25.05.2022 р. через канцелярію суду відповідачем-2 подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2022 р. закрито підготовче провадження; призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 13.07.2022 р.

В судове засідання з`явився лише позивач, уповноважені представники інших учасників у справі не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Поряд із вказаним, судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що наявних в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду даного спору по суті достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності уповноважених представників відповідачів та третьої особи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, суд

встановив:

Постановою господарського суду Київської області від 26.01.2015 р. визнано банкрутом ТОВ Трудівник та відкрито ліквідаційну процедуру.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиним виявленим активом банкрута було нерухоме майно, а саме: цех по коптінню і солінню риби, загальною площею 421,7 м2, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2.

Судом встановлено, що вказане майно було передано ТОВ Трудівник в іпотеку ПАТ Універсал Банк (договір іпотеки №MG-1/168/08, серія та номер: 2995, виданий 02.07.2008), в якості забезпечення виконання грошових зобов`язань ПП "Нептун" (позичальник) перед банком за кредитним договором від 01.07.2008 р. № 168/08. Таким чином, ПАТ Універсал Банк є забезпеченим кредитором ТОВ Трудівник, який з урахуванням умов договору іпотеки є майновим поручителем ПП "Нептун" (позичальник) за вказаним кредитним договором. Дані обставини було встановлено, зокрема ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2017 р. в цій справі.

Слід зазначити, що пунктом 1.3 договору іпотеки від 02.07.2008 р. №MG-1/168/08 визначено, що ринкова вартість предмету іпотеки згідно висновку про вартість майна незалежного суб`єкта оціночної діяльності та узгоджена сторонами заставна вартість предмета іпотеки становить 2 406 000,00 грн.

28.09.2015 р. ТБ "Межрегіональна Українська Біржа" було проведено аукціон з продажу майна банкрута ТОВ Трудівник у вигляді цілісного майнового комплексу в складі: нерухоме майно цех по коптінню та солінню риби, номер РПВН 23429232, загальною площею 421,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2. Переможцем аукціону стало ПП "ТДС "Нептун". Ціна продажу 141 540,00 грн.

За результатами проведеного аукціону складено протокол №1 від 30.09.2015 р., а також 03.11.2015 р. між ТОВ "Трудівник" в особі ліквідатора Патерилова В.В. та ПП "ТДС "Нептун" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна на аукціоні, зареєстрований в реєстрі за №1986.

Крім того, 03.11.2015 р. між сторонами складено акт приймання-передачі майна.

Посилаючись на те, що під час підготовки, проведення та оформлення результатів наведеного аукціону з продажу майна ТОВ Трудівник, призначеного на 28.09.2015 р. було допущено порушення, позивач, з урахуванням уточнення просить суд:

1) Визнати недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ "Трудівник" (Київська обл., Обухівський р-н, с. Трипілля, ), що проведений Товарною Біржею "Межрегіональна Українська Біржа" (код 31402754) 28.09.2015 р.

2) Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що реалізоване на аукціоні від 03.11.2015 р., укладений між ТОВ "Трудівник" та ПП "ТДС "Нептун" (код 36352347) та зареєстрований за №1986;

3) Скасувати державну реєстрацію права власності ПП "ТДС "Нептун" на нерухоме майно цех по коптінню та солінню риби, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, дата державної реєстрації 03.11.2015 р. та визнати за ТОВ "Трудівник" право власності на це нерухоме майно.

Вказана заява подана з посиланням на чинні станом на дату реалізації майна банкрута норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

26.11.2021 р. до суду від відповідача-2 надійшла заява про застосування строку позовної давності.

30.11.2021 р. від відповідача-1 надійшла заява про застосування строку позовної давності та відмову в задоволенні позову.

01.12.2021 р. позивачем, в свою чергу, подано пояснення щодо застосування строку позовної давності.

31.01.2022 р. відповідачем-2 подано додаткові пояснення, в яких він вказує на те, що на його думку, позивач заявляючи про наявність порушень вимог чинного законодавства щодо організації та проведення аукціону, всупереч ст. 74 ГПК України не наводить жодних належних та доступних доказів на підтвердження викладених ним фактів, керуючись виключно власними припущеннями, що не мають суттєвого значення для вирішення справи. Крім того, відповідач-2 вказує на те, що ним підтверджено доказами здійснення оплати придбаного майна, що спростовує твердження позивача про безоплатне відчуження банкрутом вказаного майна.

Відповідно до положень частини третьої статті 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі-Закон) результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

При розгляді заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута судом повинні бути досліджені обставини порядку його організації та проведення, як того вимагають стаття 20, Розділи ІІІ, IV Закону про банкрутство. Отже, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону). Між тим порушення порядку організації будь-якого з вказаних елементів доказування, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з таких елементів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.07.2019 р. у справі № 5004/1537/12).

Відповідно до частини першої статті 49 Закону продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Згідно із частиною другою статті 49 Закону продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам.

Суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники (частина четверта статті 49 Закону).

Частиною п`ятою статті 49 Закону визначено, що замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом.

Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону (частина шоста вказаної статті Закону).

Відповідно до положень частини восьмої статті 49 Закону замовнику та організатору забороняється встановлювати вимоги, вчиняти дії чи виявляти бездіяльність, що будь-яким чином порушують рівність учасників аукціону або допускають їх дискримінацію. Усім учасникам аукціону гарантується рівний доступ до будь-якої інформації про майно, виставлене для продажу, а також про хід підготовки та проведення аукціону.

Згідно із частинами першою та третьою статті 58 Закону організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником. Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні.

Поряд із наведеним, організатором аукціону не було дотримано вказаних положень чинного законодавства, в частині розміщення оголошення про продаж майна безпосередньо на нерухомому майні, що виставлено на продаж, доказів які б спростовували дані обставини не містять матеріали справи, зокрема зміст оголошення № 21789 від 25.08.2015 р. про проведення першого повторного аукціону з продажу майна ТОВ Трудівник не спростовує наведених обставин.

Наведені порушення, допущені організатором аукціону під час підготовки до продажу майна ТОВ Трудівник і мають негативний вплив у вигляді зменшення кола потенційних покупців учасників аукціону, що, в свою чергу, призводить до неможливості продажу майна за найвищою ціною.

Слід зазначити, що відповідно до положень статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в аукціоні, результати якого оскаржено прийняли участь 2 учасники переможець та ТОВ "ФК "Факторинг", що має ідентичну адресу із переможцем - 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 120, оф. 17. Також, бенефіціарним власником ПП "ТДС "Нептун" (переможець аукціону) та іншого учасника аукціону ТОВ "ФК "Факторинг" є одна й та ж особа - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно банківської виписки по особовим рахункам ПП "ТДС "Нептун" (покупець), наданої на виконання ухвали суду ПАТ "Фідобанк" в день здійснення останнім оплати вартості придбаного на аукціоні майна, ТОВ "ФК "Факторинг" (інший учасник аукціону) було перераховано на рахунок покупця кошти в сумі 114000,00 грн. (том справи № 1, а.с. 279-281).

Таким чином, виходячи із наведених обставин, участь в аукціоні з продажу майна банкрута прийняли два пов`язані між собою учасники. Так, судом встановлено, що дані обставини не заборонені нормами Закону, однак, врахувавши положення наведеної статті 86 ГПК України, судом враховано, що такі обставини мали місце під час проведення аукціону, організацію якого здійснено з допущенням порушень Закону, що могли призвести до зменшення кола бажаючих прийняти участь в такому аукціоні.

Крім того, організатором аукціону було порушено також положення частини першої статті 69 Закону, якими визначено, що протокол складається негайно після оголошення переможця або закінчення аукціону без виявлення переможця, так як за результатами проведеного аукціону, результати якого оскаржено, відповідний протокол складено лише через два дні після проведення аукціону 30.09.2015 р.

Частиною четвертою статті 71 Закону визначено, що переможець торгів повинен протягом п`яти днів з дня одержання проекту договору підписати його та перерахувати кошти за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунка.

Відповідно до положень частини восьмої статті 41 Закону кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість майна банкрута, реалізованого на аукціоні, результати якого оскаржено сплачено переможцем аукціону на рахунок, визначений в протоколі про проведення першого повторного аукціону з продажу майна банкрута ТОВ "Трудівник" від 30.09.2015 р. (з урахуванням суми гарантійного внеску; підтвердженням чого є банківська виписка ПАТ "Фідобанк" по особовим рахункам ПП "ТДС "Нептун"; том справи № 1, а.с. 279-283).

Разом із тим, в подальшому, кошти від продажу майна банкрута в сумі 141 540,00 грн. не надійшли на ліквідаційний рахунок ТОВ "Трудівник", чим було порушено права забезпеченого кредитора ПАТ Універсал Банк на погашення його грошових вимог в позачерговому порядку за рахунок коштів від продажу заставного майна банкрута.

Слід зазначити, що ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2017 р. у справі про банкрутство ТОВ "Трудівник" скаргу АТ "Універсал Банк" від 18.03.2016 р. № 81-ЮД2 (вх. № 6215/16) на дії/ бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Патерилова В.В. задоволено, визнано неправомірними дії/ бездіяльність ліквідатора ТОВ "Трудівник" арбітражного керуючого Патерилова В.В. щодо неперерахування коштів за продаж заставного майна на користь АТ "Універсал Банк", зобов`язано ліквідатора - Патерилова В.В. перерахувати кошти на суму 141540,00 грн. за продаж заставного майна на наступні реквізити АТ "Універсал Банк".

Вказані обставини, крім іншого, підтверджують, що кошти від продажу заставного майна банкрута, яким забезпечено грошові вимоги АТ "Універсал Банк" не надійшли на рахунок банкрута та не були в порушення прав та інтересів вказаного забезпеченого кредитора спрямовані на погашення його вимог.

Таким чином, під час реалізації майна банкрута на аукціоні, результати якого оскаржено допущено порушення, зокрема положень частини четвертої статті 42 Закону, якими визначено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Більше того, замовником аукціону було виставлено на продаж, а організатором аукціону реалізовано наведене вище нерухоме майно, що є предметом забезпечення вимог кредитора АТ "Універсал Банк", що, крім іншого, встановлено ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2017 р. у справі про банкрутство ТОВ "Трудівник", за відсутності надання забезпеченим кредитором відповідної згоди, у порушення вимог частини четвертої статті 42 Закону, якою визначено, що продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Крім того, згідно витягу №45710572 від 15.10.2015 р. обтяження №11614353 (заборона на нерухоме майно), що було зареєстроване на користь АТ "Універсал Банк", припинено 13.10.2015 р., а відтак, реалізація майна відбувалась із зареєстрованими обтяженнями.

Частиною другою ст. 50 Закону визначено, що обов`язковими умовами договору купівлі-продажу майна є відомості про наявність або про відсутність обтяжень стосовно майна.

Однак, в оголошенні №21789 від 25.08.2015 р. та проекті договору купівлі-продажу відсутні будь-які відомості про наявність обтяжень майна банкрута. В п. 7 проекту договору купівлі-продажу зазначено, що обтяжень, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо майна немає.

Врахувавши наведені обставини цієї справи, судом враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 10.07.2019 р. у справі № 911/3122/13, відповідно до яких наявність відомостей щодо обтяження майна іпотекою при його реалізації є негативними відомостями, що має вплив на формування його ціни. Більше того, наявність таких відомостей не може сприяти розширенню колу потенційних покупців, оскільки придбаваючи майно, що перебуває під іпотекою, покупець не може не розуміти наявність для себе певних передбачених законом правових наслідків. За таких обставин, ліквідатор не лише міг, а й мав звернутись до господарського суду із заявою про зняття обтяжень ще до підготовки до реалізації майна банкрута, що ним здійснено не було. За таких обставин, згідно позиції Верховного Суду хоч Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і не передбачено, що ліквідатор повинен звернутись до господарського суду з клопотанням про скасування обтяжень майна банкрута до реалізації цього майна на аукціоні, проте, ліквідатор в силу приписів Закону мав здійснити це раніше, до підготовки до проведення аукціону, оскільки наявність обтяжень на майні виставленому на продаж є негативними відомостями, що має вплив на ціну майна боржника, що підлягає продажу, і відповідно впливає на розмір задоволених вимог кредиторів боржника.

В даному випадку, судом також враховано, що пунктом 1.3 договору іпотеки №MG-1/168/08, серія та номер: 2995, виданий 02.07.2008 р., за яким ТОВ Трудівник передано наведене майно, що було предметом аукціону, результати якого оскаржено в іпотеку ПАТ Універсал Банк, визначено, що ринкова вартість предмету іпотеки згідно висновку про вартість майна незалежного суб`єкта оціночної діяльності та узгоджена сторонами заставна вартість предмета іпотеки становить 2 406 000,00 грн. Водночас, наведене майно, як вже зазначалось, реалізовано за ціною 141 540,00 грн., тобто за заниженою вартістю, до чого могли призвести наведені порушення, допущені замовником та організатором аукціону.

Таким чином, вищенаведені порушення, допущені під час підготовки, проведення та оформлення результатів аукціону з продажу майна банкрута ТОВ "Трудівник" спричинили такі негативні наслідки:

- звуження кола потенційних учасників аукціону з продажу майна банкрута внаслідок, зокрема відсутності оголошення на нерухомому майні та наявності обтяжень майна, виставленого на продаж;

- не досягнуто основної мети проведення аукціону з продажу майна банкрута відчуження такого майна за найвищою ціною;

- кошти від продажу майна банкрута не були зараховані на ліквідаційний рахунок та спрямовані на погашення вимог забезпеченого таким майном кредитора АТ "Універсал Банк".

Відповідно до положень частини третьої статті 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

З огляду на наведене, з урахуванням того, що замовником аукціону ліквідатором Патериловим В.В. та організатором аукціону Товарною біржею "Межрегіональна Українська біржа" допущено порушення під час організації, проведення та оформлення результатів аукціону з продажу майна ТОВ "Трудівник", що відбувся 28.09.2015 р. норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що призвели: до звуження кола потенційних покупців; продажу майна за заниженою вартістю; непогашення вимог забезпеченого майном, що є предметом продажу кредитора АТ "Універсал Банк", а відтак, ліквідатор банкрута обґрунтовано звернувся до суду із заявою про визнання недійсними результатів наведеного аукціону та, відповідно, договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.11.2015 р., укладеного між ТОВ "Трудівник" в особі ліквідатора Патерилова В.В. та ПП "ТДС "Нептун", зареєстрованого в реєстрі за №1986.

Що стосується вимоги позивача, з урахуванням уточнення, про скасування державної реєстрації права власності ПП "ТДС "Нептун" на нерухоме майно цех по коптінню та солінню риби, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, дата державної реєстрації 03.11.2015 р. та визнання за ТОВ "Трудівник" права власності на це нерухоме майно.

Законом України від 05.12.2019 р. № 340-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020 р., статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній з 16.01.2020 р.) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми свідчить про те, що, на відміну від частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Аналогічного правового висновку дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.03.2021 р. у справі № 914/285/19.

Статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на викладене, найбільш ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, в даному випадку, є скасування державної реєстрації права власності за ПП "ТДС "Нептун" на спірне нерухоме майно, з одночасним визнанням права власності на таке майно, що не визнається відповідачем-2, за ТОВ "Трудівник".

З огляду на наведене, з урахуванням того, що відповідно до положень частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, водночас, договір, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за відповідачем-2, як зазначено вище, суд визнає недійсним, також врахувавши наявність в матеріалах справи доказів того, що до проведення аукціону, результати якого оскаржено майно було зареєстроване за позивачем, як його власником, з метою ефективного захисту прав останнього, суд дійшов до висновку про обґрунтованість наведених вимог про скасування державної реєстрації права власності ПП "ТДС "Нептун" на нерухоме майно - цех по коптінню та солінню риби, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, дата державної реєстрації 03.11.2015 р. та визнання за позивачем права власності на таке майно.

Що стосується застосування строку позовної давності, про який заявлено відповідачами, з урахуванням поданих позивачем пояснень, в яких він просить суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, суд зазначає таке:

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини п`ятої статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважним причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Фінікарідов проти Кіпру" зазначив, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі N 911/3681/17 (провадження N 12-97гс19, пункти 61, 62), від 19 листопада 2019 року у справі N 911/3680/17 (провадження N 12-104гс19, пункти 5.43, 5.44) та у справі N 911/3677/17 (провадження N 12-119гс19, пункти 6.43, 6.44).

При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 706/1272/14-ц (провадження N 14-456цс18)).

Таким чином, фактичний пропуск строку позовної давності не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки за наявності поважних причин такого пропуску, право позивача підлягає захисту у порядку, встановленому ЦК України та ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, трирічний строк позовної давності на звернення до суду з вимогою, зокрема про визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсними, з метою захисту прав та інтересів позивача сплив 29.09.2018 р. Разом з тим, позивач з відповідним позовом звернувся до суду лише 22.10.2021 р.

У ст. 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, судом враховано наступне:

Аукціон, результати якого оскаржено відбувався 28.09.2015 р. у період виконання повноважень ліквідатора ТОВ Трудівник арбітражним керуючим Патериловим В.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.04.2016 р. скаргу ПАТ Універсал Банк від 18.03.2016 № 81-ЮД2 (вх. № 6215/16) на дії/бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Патерилова В.В. задоволено; визнано неправомірними дії/бездіяльність ліквідатора ТОВ Трудівник арбітражного керуючого Патерилова В.В. щодо неперерахування коштів за продаж заставного майна на користь ПАТ Універсал Банк; зобов`язано ліквідатора ТОВ Трудівник () перерахувати кошти за продаж заставного майна на наступні реквізити ПАТ Універсал Банк: отримувач: ПАТ Універсал Банк м. Київ; ; рахунок отримувача 2108; МФО Банку отримувача 322001; усунено арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича (свідоцтво Міністерства юстиції України № 606 від 02.04.2013) від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник; призначено ліквідатором Банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. апеляційну скаргу арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича на ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2016 р. залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2016 р. касаційну скаргу арбітражного керуючого Патерилова В.В. задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. та ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2016 р. у справі № Б8/078-12 скасовано; справу № Б8/078-12 передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2017 р. скаргу ПАТ "Універсал Банк" від 18.03.2016 р. № 81-ЮД2 на дії/бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Патерилова В.В. задоволено; визнано неправомірними дії/ бездіяльність ліквідатора ТОВ "Трудівник" арбітражного керуючого Патерилова В.В. щодо неперерахування коштів за продаж заставного майна на користь ПАТ "Універсал Банк"; зобов`язано ліквідатора - Патерилова В.В. перерахувати кошти на суму 141540,00 грн. за продаж заставного майна на наступні реквізити ПАТ "Універсал Банк".

Ухвалою суду від 19.06.2019 р. провадження за скаргою ПАТ "Універсал Банк" від 18.10.2017 р. № 682-юд на дії ліквідатора банкрута Патерилова В.В. закрито через анулювання свідоцтва арбітражного керуючого Патерилова В.В., усунуто Патерилова В.В. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Трудівник", призначено ліквідатором арбітражного керуючого Шаргало Р.В.

Ухвалою суду від 15.07.2020 р. через бездіяльність арбітражного керуючого Шаргала Р.В., що полягала в невчиненні жодних дій у ліквідаційній процедурі ТОВ "Трудівник", застосовано до арбітражного керуючого Шаргало Р.В. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, стягнуто з арбітражного керуючого Шаргало Р.В. в дохід державного бюджету України штраф у сумі 10510,00 грн.

Після чого, ухвалою суду від 12.05.2021 р. відсторонено арбітражного керуючого Шаргала Романа Вікторовича від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Трудівник" та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича за його заявою.

Наведені обставини в сукупності із обставинами спору, свідчать, що наслідком, в тому числі бездіяльності ліквідатора банкрута Патерилова В.В. було порушення норм Закону під час реалізації майна банкрута на аукціоні, результати якого оскаржені. Як свідчать матеріали справи, вказана особа під час продажу майна ТОВ "Трудівник" не діяла в інтересах банкрута та його кредиторів, що може свідчити про відсутність у такої особи і в подальшому наміру для вчинення відповідних дій з метою відновлення таких інтересів. Разом з тим, усунено Патерилова В.В. від обов`язків в даній справі лише ухвалою від 19.06.2019 р., тобто після спливу строку позовної давності у межах якого позивач мав звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Також, в даному випадку, судом враховано, що матеріали справи № Б8/078-12 не містять доказів вчинення будь-яких дій в ліквідаційній процедурі призначеним на посаду ліквідатора, після усунення Патерилова В.В. від відповідних обов`язків, арбітражним керуючим Шаргалом Р.В., за ввесь час виконання відповідних повноважень, у зв`язку із чим, до останнього ухвалою суду, як вже зазначалось, було застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

У постанові Верховного Суду від 23.10.2018 р. у справі № 904/5978/14 викладено висновки про застосування норм права, які полягають у можливості визнання поважними причин пропущення строку позовної давності у зв`язку з бездіяльністю раніше призначених ліквідаторів банкрута та вчинення ними дій не в інтересах банкрута та його кредиторів, тобто, обставини, які робили своєчасне пред`явлення позову утрудненим.

Крім того, слід зазначити, що за практикою Європейського Суду з прав людини при застосуванні строків позовної давності йдеться про задавненість позовів і неповноту доказів, через сплив часу. Натомість, у справі, що розгадається, у правовідносинах між сторонами відсутні події "далекого минулого", що могло б спричинити перешкоду для захисту порушеного права позивача.

З огляду на вищенаведені обставини справи в їх сукупності, врахувавши, що призначеним ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2021 р. на посаду ліквідатора арбітражним керуючим Різником О.Ю. у незначний термін часу було проаналізовано матеріали продажу майна банкрута, виявлено відповідні порушення та невідкладно подано позов до суду, суд визнає поважними, в даному випадку, причини пропущення позовної давності, а відтак, порушене право підлягає судовому захисту.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі Проніна проти України зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з вищенаведеного, за результатами повного та всебічного дослідження поданих доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору і стосуються предмету доказування та аналізу аргументів сторін, з урахуванням поданих на їх підтвердження документів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідачів.

Крім того, слід зазначити, що судом під час розподілу судових витрат було враховано правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 25.05.2021 р. у справі № 918/569/20, згідно якої Верховним Судом для визначення розміру судового збору за вимогою майнового характеру про зобов`язання повернути майно враховано вартість спірного майна вказану в останньому договорі, на підставі якого таке майно вибуло із володіння попереднього власника, тобто, з урахуванням останньої оцінки спірного майна.

А відтак, в даному випадку, з урахуванням положень п. 2 частини першої статті 163 ГПК України, з огляду на останню оцінку ринкової вартості спірного майна, визначену в договорі (том справи № 1, а.с. 50), судом встановлено, що з відповідачів, крім відшкодування судових витрат на користь позивача, також підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України 5039,22 грн. судового збору, у зв`язку із задоволенням, в тому числі позовної вимоги про визнання права власності на майно за позивачем.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 231, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними результати аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Трудівник" (08722, Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, 2; ), що проведений Товарною біржею "Межрегіональна Українська Біржа" () 28.09.2015 р.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні від 03.11.2015 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трудівник" (08722, Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул.. Суворова, 2; ) та Приватним підприємством "ТДС "Нептун" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 120, оф. 17; ) та зареєстрований за № 1986.

4. Скасувати державну реєстрацію права власності Приватного підприємства "ТДС "Нептун" () на нерухоме майно - цех по коптінню та солінню риби, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, дата державної реєстрації 03.11.2015 р.

5. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Трудівник" (08722, Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, 2; ) право власності на майно цех по коптінню та солінню риби, загальною площею 421,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, 2.

6. Стягнути з Товарної біржі "Межрегіональна Українська біржа" (02084, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трудівник" (08722, Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, 2; ) 3405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень 00 копійок судового збору.

7. Стягнути з Приватного підприємства "ТДС "Нептун" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 120, оф. 17; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трудівник" (08722, Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, 2; ) 3405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень 00 копійок судового збору.

8. Стягнути з Товарної біржі "Межрегіональна Українська біржа" (02084, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1Б; ) в дохід Державного бюджету України 2519 (дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 61 копійок судового збору.

9. Стягнути з Приватного підприємства "ТДС "Нептун" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 120, оф. 17; ) в дохід Державного бюджету України 2519 (дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 61 копійок судового збору.

10. Видати накази.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту рішення 08.09.2022 р.

Суддя А.В. Лопатін