ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/774/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Овчар А.С.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ (вул. 7 Слобідська, 70 В/1, м. Миколаїв, 54003)

до відповідача: Комунального підприємства "Спеціалізоване комунальне підприємство "Гуртожиток" (вул. Маршала Василевського, будинок 55-А, м. Миколаїв, 54006)

про стягнення 488190,40 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Лопушанський О.І.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Спеціалізоване комунальне підприємство "Гуртожиток", в якій, згідно з прохальною частиною позовних вимог, просило суд стягнути з відповідача на його користь основний борг в сумі 488190,40 грн, пеню в сумі 6800,49 грн, інфляційні втрати в сумі 9082,49 грн та 3% річних в сумі 5110,10 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину неналежного виконання відповідачем умов укладених між сторонами договорів на постачання природного газу від 31.07.2015 №2015/ТП-ВЖ-8101089, від 01.04.2017 №41ANMkz620-17, від 01.07.2020 №41AN547-531-20 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

15.08.2022 представником позивача було подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (а.с.196-210, т.2), яке в подальшому останнім було відкликане у судовому засіданні 15.08.2022.

25.08.2022 позивачем було подано до суду заяву (а.с.2-3, т.1), згідно з якою позивач відмовився від позову в частині вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 6800,49 грн, інфляційних втрат в сумі 9082,49 грн та 3% річних в сумі 5110,10 грн, у зв`язку з чим позивач просив суд закрити провадження у справі в цій частині вимог.

Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 488190,40 грн.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, у судові засідання під час розгляду справи не з`являвся, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/774/22; ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги, що під час дослідження матеріалів справи у суду виникла необхідність в отриманні від сторін пояснень щодо розрахунку заявлених до стягнення сум, ухвалою суду від 04.07.2022 суд призначив розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін на 19 липня 2022 о 14:00.

19 липня 2022 судом протокольною ухвалою було оголошено перерву в судовому засіданні до 15 серпня 2022 о 14:00.

15 серпня 2022 у судовому засіданні судом було проголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 29 серпня 2022 о 17:00.

Крім цього, ухвалами суду від 19.07.2022 та від 15.08.2022 судом було забезпечено участь представника позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції згідно з чт.197 ГПК України.

Ухвалою суду від 29.08.2022 судом було прийнято відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 6800,49 грн, інфляційних втрат в сумі 9082,49 грн та 3% річних в сумі 5110,10 грн, а також закрито провадження у справі в цій частині вимог.

У судовому засіданні 29.08.2022 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

31.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ (постачальник), Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (газорозподільне / газотранспортне підприємство) та Комунальним підприємством "Спеціалізоване комунальне підприємство "Гуртожиток" (споживач) був укладений типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-ВЖ-8101089 (а.с.69-73, т.1; далі договір-1). Крім цього, між сторонами були підписані додатки до договору, які стосуються питань контролю обліку газу, переліку комерційних вузлів обміну газу та газорозподільного обладнання, а також погоджених сторонами договірних обсягів постачання газу у відповідному періоді (а.с.74-80, т.1).

Згідно з п.п.1.1., 1.3. договору-1 сторони домовились, що постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Газорозподільне / газотранспортне підприємство, через газові мережі якого постачальник постачає газ споживачеві, забезпечує розподіл / транспортування газу до пунктів призначення з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску.

За умовами п.2.3., 2.5. договору-1 обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається за підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності об`єктів споживача за даними комерційних вузлів обліку, визначених у додатку №1 до договору. За підсумками розрахункового періоду споживач протягом двох робочих днів погоджує з газорозподільним / газотранспортним підприємством акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, який є підставою для оформлення актів приймання-передачі газу між відповідними суб`єктами ринку природного газу.

Відповідно до п.п.3.6., 3.7., 3.8., 3.9. договору-1 послуги з постачання газу підтверджуються підписаним постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного споживачем та газорозподільним / газотранспортним підприємством відповідно до п.2.5. розділу ІІ договору. Постачальник до п`ятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, надсилає споживачу два примірника акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

За змістом п.п.4.1., 4.5., 4.6. договору-1 розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Розрахунковий період за договором становить один місяць з 10:00 першого дня місяця до 10:00 першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом ІІІ договору. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачеві. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку №3 до договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду, крім оплати вартості послуг з постачання суб`єктами господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих (виходячи з обсягу природного газу, що використовується для виробництва та надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, за умови ведення такими суб`єктами окремого приладового обліку та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води). У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період, споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 3 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.10.1. договору-1 він набирає чинності з моменту його підписання і поширює свою дію на відносини, які склалися між сторонами починаючи з 01.07.2015. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток №3 до договору щодо договірних обсягів постачання газу, в якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк.

Далі між сторонами були укладені додаткові угоди (а.с.81-83, т.1), якими останні погодили розповсюдження дії договору на відносини сторін, що виникли у період з 01.07.2015 по 31.03.2017.

На виконання умов договору-1 всього за період липень 2015 березень 2017 року позивачем було поставлено, а відповідачем спожито природний газ на загальну суму 1683553,52 грн, що підтверджується наявними у справі актами приймання-передачі природного газу та актами про обсяги спожитого газу (а.с.84-111, т.1). Як вбачається із зазначених позивачем у розрахунку відомостей (а.с.19-29, т.1), відповідач за спожитий природний газ у вказаному періоді розрахувався частково, сплативши позивачу кошти в розмірі 1523007,80 грн, а інших доказів здійснення оплати матеріали справи не містять.

Крім цього, між сторонами були підписані акти звірки від 22.09.2021 по договору-1, в якому сторони підтвердили факт постачання природного газу на вищевказану суму та наявності у відповідача заборгованості за договором-1 в розмірі 163507,27 грн, без урахування проведеного коригування боргу 17.08.2020 та 23.12.2021 на загальну суму 2961,55 грн.

З урахуванням вказаного судом встановлено, що станом на час вирішення спору судом заборгованість відповідача перед позивачем за типовим договором на постачання природного газу за регульованим тарифом від 31.07.2015 №2015/ТП-ВЖ-8101089 становить 160545,72 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не заперечується відповідачем.

01.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ (постачальник) та Комунальним підприємством "Спеціалізоване комунальне підприємство "Гуртожиток" (споживач) був укладений договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (гуртожитків) №41ANMkz620-17 (а.с.112-115, т.1; далі договір-2), згідно з п.1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п.п.4.1., 4.2. договору-2 розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07:00 годин першого дня місяця до 07:00 годин першого дня наступного місяця. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п/п 4.2.2.); у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п/п 4.2.2.); остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

У п.11.1. договору сторони погодили, що він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.04.2017 до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до п.11.2. договору він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

Додатком №2 до договору-2 сторони погодили обсяг споживання природного газу (а.с.117, т.1). Крім цього, між сторонами були укладені додаткові угоди №1 та №2 до договору (а.с.118-119, т.1), згідно з якими сторони погодили строк дії договору з 01.04.2017 до 31.12.2019.

Між цим, 30.05.2019 між сторонами була укладена додаткова угода №3 до договору-2 (а.с.120-125, т.1), згідно з якою договір-2 був викладений у новій редакції. Згідно нової редакції договору-2 сторони, зокрема, домовились, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць (п.4.1.), а оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п.9.1. договору-2 в новій редакції він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін. Відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України договір в новій редакції поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.05.2019 і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковими угодами №№4-17 (а.с.126-139, т.1) сторонами було, зокрема, погоджено ціну на газ у відповідних періодах постачання, при цьому додатковою угодою №11 строк дії договору-2 продовжено до 30.06.2020.

Як встановлено судом з наявних у справі актів приймання-передачі природного газу, актів про фактичний обсяг споживання газу, розрахунку позивача (а.с.30-50, 140-202, т.1; а.с.1-54, т.2), всього на підставі договору-2 у період квітень 2017 року червень 2020 року позивачем було поставлено, а відповідачем спожито природний газ на загальну суму 2080326,64 грн, а оплату спожитого газу проведено на суму 1846895,62 грн.

Крім цього, між сторонами були підписані акти звірки від 22.09.2021, яким останні підтвердили наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором-2 в розмірі 233431,02 грн.

За вищевикладених обставин судом встановлено, що станом на час вирішення спору судом заборгованість відповідача перед позивачем за договором на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (гуртожитків) від 01.04.2017 №41ANMkz620-17 становить 233431,02 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростовано відповідачем.

01.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ (постачальник) та Комунальним підприємства "Спеціалізоване комунальне підприємство "Гуртожиток" (споживач) був укладений договір на постачання природного газу для потреб побутових споживачів (юридичні особи, які проводять розрахунки за природний газ) №41AN547-531-20 (а.с.55-59, т.2; далі договір-2), згідно з п.1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2020 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п.п.3.1. - 3.4. договору-3 розрахунки за поставлений споживачеві природний газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником і споживачем. Ціна газу становить 2,974954 грн за 1 куб.м. з ПДВ, яка може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни договору допускається шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.п.3.2., 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складенні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Згідно з п.п.4.1., 4.2. договору-3 розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07:00 годин першого дня місяця до 07:00 годин першого дня наступного місяця. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п/п 4.2.2.); у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п/п 4.2.2.); остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

За умовами п.п.11.1. договору-3 він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.07.2020 до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

Додатками №1 та №2 до договору-3 (а.с.59-60, т.2) сторони погодили перелік точок комерційного обліку відповідача та обсяги споживання природного газу.

Далі між сторонами були укладені додаткові угоди №№1-6 (а.с.61-66, т.2), в яких сторони затвердили ціну природного газу, поставка якого здійснювалась у відповідних місяцях спірного періоду.

На виконання умов договору-3 позивачем було поставлено, а відповідачем спожито у період липень 2020 року травень 2021 року природний газ на загальну суму 511404,04 грн, що підтверджується наявними у справі актами приймання-передачі природного газу та актами про обсяги споживання природного газу, які підписані між сторонами (а.с.67-97, т.1). Згідно даних розрахунку позивача (а.с.51-55, т.1), всього за спожитий газ у вказаному періоді відповідачем було сплачено на користь позивача кошти в сумі 417190,38 грн, а на підтвердження здійснення відповідачем інших оплат по договору-3 матеріали справи доказів не містять.

Крім цього, в актах звірки від 22.09.2021 сторони погодили, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором-3 становить 94213,66 грн.

За вищевикладених обставин судом встановлено, що станом на час вирішення спору судом заборгованість відповідача перед позивачем за договором на постачання природного газу для потреб побутових споживачів (юридичні особи, які проводять розрахунки за природний газ) від 01.07.2020 №41AN547-531-20 становить 94213,66 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростовано відповідачем.

Отже, з урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що станом на цей час, у відповідача рахується заборгованість перед позивачем за поставлений за договорами 1-3 природний газ у розмірі 488190,40 грн. На підтвердження іншого відповідачем жодних доказів не подано.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Судом встановлена обставина неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого позивачем у період липень 2015 року травень 2021 року природного газу на підставі укладених між сторонами договорів, внаслідок чого у відповідача рахується заборгованість за спірний період у сумі 488190,40 грн. Оскільки ця бездіяльність відповідача суперечить вищевказаним нормам права та умовам укладених між сторонами договорів, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нарахований до стягнення з відповідача основний борг у зазначеній сумі, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 7322,86 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Спеціалізоване комунальне підприємство "Гуртожиток" (вул. Маршала Василевського, будинок 55-А, м. Миколаїв, 54006, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ (вул. 7 Слобідська, 70 В/1, м. Миколаїв, 54003, ) борг в сумі 488190 /чотириста вісімдесят вісім тисяч сто дев`яносто/грн 40 коп та судовий збір в сумі 7322 /сім тисяч триста двадцять дві/грн 86 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 05 вересня 2022 р.

Суддя Д.О. Бездоля