ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.09.2022 Справа № 914/2072/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р.,

розглянувши заяву про видачу судового наказу: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут»

до боржника: Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Львівській області (філія ДПС),

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника - Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Львівській області (філія ДПС) заборгованості за поставлену електроенергію за розрахунковий період з 01.01.2022 року по 25.01.2022 року в розмірі 13 910,86 грн.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як визначено у ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 150 цього ж кодексу передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 5 частини 2 ст.150 ГПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Судом встановлено, що заявником не додано доказів на підтвердження факту наявності договірних відносин щодо надання послуг з постачання електроенергії у період з 01.01.2022 року по 25.01.2022 року.

Так, заявником доданими до заяви документами не доведено передачу боржнику електричної енергії у період з 01.01.2022 року по 25.01.2022 року на спірну суму саме за договором № 4201/3/2021/1 від 24.12.2021р., термін дії якого закінчився 31.12.2021р. (п.13.1, п.13.2, п.13.3 договору № 4201/3/2021/1 від 24.12.2021р.).

Доказів продовження дії договору №4201/3/2021/1 від 24.12.2021р. чи іншого договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким передбачено стягнення заборгованості за спожиту у період з 01.01.2022 року по 25.01.2022 року електричну енергію, заявником не надано.

Зокрема, заявником ні в заяві, ні окремими доказами не обгрунтовано наявність обставин, передбачених п.13.3 договору.

Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до ст.153 цього ж кодексу, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, заява про видачу судового наказу не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.76-78, 86, 148, 150, 152-154, 232 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення з Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Львівській області (філія ДПС) заборгованості за поставлену електроенергію за розрахунковий період з 01.01.2022 року по 25.01.2022 року в розмірі 13 910,86 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку і строки, передбачені ст.ст. 254-255 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Король М.Р.