ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/198/22

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткова Д.С. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТрейд", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрекорен, Київська обл., смт. Згурівка

про стягнення 44 400 грн. 00 коп.

Представники сторін:

позивача Малеванчук І.В.

відповідача не з`явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 44 400 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ним було помилково перераховано кошти згідно платіжного доручення №1694 від 13.10.2021 року на суму 54 400 грн. 00 коп. з призначенням платежу: оплата за товар, згідно рахунку № АУН-00052 від 13.10.2021 року. Проте відповідачем рахунок № АУН-00052 від 13.10.2021 року не виставлявся, поставка товару не здійснювалась.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився, про причини неявки не повідомив суд належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2021 року позивачем на банківський рахунок ТОВ «УКРЕКОРЕН» (IBANUA0011043 в AT «ОТП БАНК» у м. Києві) було здійснено перерахування коштів в розмірі 54 400, 00 грн. (з ПДВ) згідно платіжного доручення №1694 від 13.10.2021 року з призначенням платежу: Оплата за товар, згідно рахунку №АУН-00052 від 13.10.2021 року.

В обґрунтування заявленого позову ТОВ "ТТрейд" посилається на те, що відповідач не виставляв для оплати рахунок №АУН-00052 від 13.10.2021 року, а посилання на вказаний рахунок в платіжному дорученні є безпідставним та помилковим.

20.10.2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу вих. №20.10.-1 щодо повернення помилково перерахованих коштів в розмірі 54 400, 00 грн. (з ПДВ), у відповідь на яку ТОВ «УКРЕКОРЕН» частково було повернуто кошти Позивачу в розмірі 10 000, 00 грн із зазначенням платежу: Повернення перерахованих грошових коштів, згідно листа №20.10.-1 від 20.10.2021 року.

18.12.2021 року Позивачем на адресу Відповідача було повторно направлено вимогу за вих. №770 від 14.12.2021 про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «ТТРЕЙД» безпідставно отриманих коштів в розмірі 44 400, 00 грн., яка була залишена без відповіді та задоволення.

Таким чином, відповідачем не повернуто ТОВ «ТТРЕЙД» безпідставно отримані кошти у сумі 44 400, 00 грн (з ПДВ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У зобов`язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до п.п. 2.5., 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», не може бути визнаний недійсним правочин який не вчинено (договір, який не укладено). Не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких, зокрема, не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Суд не повинен розглядати по суті питання щодо відповідності такого правочину вимогам закону, навіть за наслідками його виконання сторонами, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним. Правочини, які не відповідають вимогам закону, не, породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших.

Оскільки, господарським судом Київської області встановлено, що правочин між позивачем та відповідачем не було укладено, а отже не породжено ніяких прав та обов`язків для сторін, то як наслідок у відповідача були відсутні правові підстави одержувати та залишати у себе на рахунках кошти, сплачені позивачем згідно платіжного доручення №1694 від 13.10.2021 року.

Таким чином, відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України, не здійснив повернення грошових коштів в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 44 400 грн. 00 коп. безпідставно збережених коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

12.07.2022 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 500 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач просить суд задовільнити подане клопотання.

Витрати позивача по оплаті правової допомоги в розмірі 10 500 грн. 00 коп. підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

10.01.2022 року між позивачем (довіритель) та АБ "Малеванчук та Партнери" був укладений договір про надання правової допомоги № 10/01.

На підтвердження перерахування коштів за надану правничу допомогу до матеріалів справи додано платіжне доручення № 2630 від 26.01.2022 року на суму 3 000 грн. 00 коп., № 2860 від 17.02.2022 року на суму 5 000 грн. 00 коп., № 148 6N00X/547 від 23.06.2022 року на суму 2 500 грн. 00 коп.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене вимоги про покладення на відповідача витрат на правову допомогу в сумі 10 500 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги повністю, у зв`язку з тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрекорен" (07601, Київська область, Броварський район, смт. Згурівка, вул. Заводська, 5, код 43939854) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТрейд» (03037, м. Київ, просп. В. Лобановського, буд. 56/12, оф. 6.3, код 38080119) 44 400 (сорок чотири тисячі чотириста) грн. 00 коп., 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 08.09.2022 року.

Суддя Л.Я. Мальована