СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Харків Справа № 905/1907/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: за участю представників: прокурор: від позивача-1: від позивача-2: від відповідача:Зубченко І.В. (доповідач) Радіонова О.О., Чернота Л.Ф. Романенко С.А. не з`явились не з`явились не з`явились не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Керівника Смілянської окружної прокуратури, м.Сміла Черкаської області (вх.№376 Д/3 від 08.02.2022р.)
на ухвалу господарського суду Донецької області
постановлену за результатами розгляду клопотання про20.01.2022р. у м.Харкові Товариства з обмеженою відповідальністю АС, м.Волноваха Донецької області залишення без розгляду позовної заяви
у справі№905/1907/21 (суддя Кротінова О.В.)
за позовом до Заступника керівника Смілянської окружної прокуратури, м.Сміла Черкаської області, в інтересах держави в особі: 1.Черкаської обласної ради, м.Черкаси; 2. Комунального закладу Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради, м.Канів Черкаської області Товариства з обмеженою відповідальністю АС, м.Волноваха Донецької області
простягнення 365.870,72грн.

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури, м.Сміла Черкаської області, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою в інтересах держави в особі: 1.Черкаської обласної ради, м.Черкаси, 2.Комунального закладу «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради», м.Канів Черскаської області, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «АС», м.Волноваха Донецької області, про стягнення коштів у сумі 365.870,72 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.01.2022р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» б/н від 23.11.2021р. про залишення без розгляду позовної заяви. Вищевказаний позов заступника керівника Смілянської окружної прокуратури залишено без розгляду.

В основу ухвали покладено висновки суду про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, оскільки позов подано в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради, яка не є стороною спірних правовідносин, та Комунального закладу «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради», яка не є суб`єктом владних повноважень.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Керівник Смілянської окружної прокуратури звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з резолютивною частиною якої просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.01.2022р. скасувати, а справу №905/1907/21 направити для розгляду в Господарський суд Донецької області.

Апелянт у якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали називає наступні:

-вказана ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції помилково застосовано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 06.07.2021р. у справі №911/2169/20, оскільки предмет спору у справі №911/2169/20 та у справі №905/1907/21 не є ідентичним, а суб`єктний склад сторін є різним;

- Комунальний заклад Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради є неприбутковим закладом та утримується за рахунок коштів обласного бюджету, джерелами фінансування зазначеного комунального закладу є, в тому числі, кошти обласного бюджету. Зазначений вище комунальний заклад реалізує функції держави, як суб`єкта владних повноважень, щодо розпорядження бюджетними коштами. Вид бюджету, з якого здійснювалась оплата газу, поставленого за спірним договором обласний, орган, що виділяв ці кошти, - Черкаська обласна рада. Кошти на фінансування спірного Договору виділені Черкаською обласною радою як головним розпорядником коштів державного бюджету;

-Комунальний заклад Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради є стороною Договору постачання природного газу №488(18)Б від 03.01.2018р., а тому відповідно до вимог ст.670 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) має право вимагати застосування наслідків недійсності, нікчемності правочинів, а саме додаткових угод, згідно з якими збільшено ціну за одиницю товару, що призвело до зайвого витрачання бюджетних коштів на закупівлю природного газу за Договором, та стягнення недобросовісного продавця коштів за непоставлений товар. Виходячи з вищезазначеного, Комунальний заклад Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірним правовідносинах, і є належним позивачем по справі;

-відповідно до Статуту Комунального закладу Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради, засновником закладу є Черкаська обласна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ і міст Черкаської області та здійснює управління суб`єктом господарювання комунальної власності;

-Черкаська обласна рада є органом, якій наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами обласного бюджету. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес територіальної громади в особі Черкаської обласної ради;

-у силу вимог ст. ст. 22,26 Бюджетного Кодексу України та ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», відносини, що виникли між Черкаською обласною радою та Комунальним закладом Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради, будуються на засадах підконтрольності, підпорядкованості останнього обласній раді в частині одержання та витрачання бюджетних коштів, здійснення фінансово-господарської діяльності. Отже, у даній справі суд першої інстанції незаконно позбавив Черкаську обласну раду, як головного розпорядника та засновника установи та органу, якому підконтрольний та підпорядкований навчальний заклад, права на звернення до суду для повернення коштів до бюджету.

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2022р. витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/1907/21.

17.02.2022р. на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №905/1907/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2022р. поновлено Керівнику Смілянської окружної прокуратури пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 20.01.2022р. у справі №905/1907/21 та відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою. Зобов`язано позивача-1, позивача-2, відповідача у строк до 09.03.2022р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання скаржнику в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У свою чергу, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану. Враховуючи наведене та приписи ст.3 Конституції України (якою унормовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю), а також з урахуванням активних військових дій та їх загрози у м.Харкові, з міркувань безпеки, доступ та відвідування співробітниками будівлі Східного апеляційного господарського суду обмежено, що обмежило й доступ до певних матеріалів справ та зумовило неможливість своєчасного призначення до розгляду апеляційної скарги.

27.05.2022р. на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю АС надійшли клопотання про продовження процесуального строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу у справі №905/1907/21 (датоване 25.05.2022р.) та відзив на апеляційну скаргу (датований 25.05.2022р.).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.07.2022р. у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю АС про продовження процесуального строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу (вх.№2624ел1236 від 27.05.2022р.) відмовлено.

Черкаська обласна рада та Комунальний заклад Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористались, відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2022р. призначено розгляд справи №905/1907/21 на "01" вересня 2022 р. об 11:30год.

На електронну пошту 17.08.2022р. та 01.09.2022р. засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції від Черкаської обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, у якому остання просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.01.2022р. та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також Черкаська обласна рада просить здійснювати розгляд справи №905/1907/21 за відсутності представника вищезазначеною ради.

На електронну пошту Східного апеляційного господарського суду 26.08.2022р. від ТОВ «АС» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, у якому останнє просить здійснити розгляд справи №905/1907/21 без участі представника ТОВ «АС» за наявними матеріалами справи.

Прокурор та представник позивача-2 в судове засідання 01.09.2022р. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представники позивача-1 та відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, просили здійснювати у зазначених вище клопотаннях розгляд справи без участі представників.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 ГПК України).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст.120, ст.202, ст.270, ч.2 ст.273 ГПК України, визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників відповідачів та приватного виконавця за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

З огляду на дію на території України режиму воєнного, про що зазначалося вище за текстом постанови, враховуючи активні військові дії та їх загрозу у м.Харкові, обмеженість доступу співробітників будівлі Східного апеляційного господарського суду до певних матеріалів справ, апеляційна скарга розглянута впродовж розумних строків у контексті встановлених п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. гарантій.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ст.269 ГПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.3 ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні 01.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено Господарським судом Донецької області та вбачається з матеріалів справи, Керівник Смілянської окружної прокуратури звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Черкаської обласної ради та Комунального закладу Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради (далі КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради) до Товариства з обмеженою відповідальністю АС (далі ТОВ «АС»), в якому просив суд стягнути з відповідача на користь КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради кошти в сумі 365.870,72 грн. на підставі ст.216 ЦК України, ч.4 ст.36, ч.1 ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на момент вчинення правочину) та на підставі ч.1 ст.670 ЦК України.

Підставою звернення до суду з позовом слугувало порушення сторонами, а саме КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради та ТОВ АС вимог ст.3, п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» та умов Договору постачання природного газу №488 (18) Б від 03.01.2018р. при укладанні додаткових угод, якими без належних на те підстав внесено зміни до істотних умов Договору, а саме збільшено ціну за одиницю товару та зменшено кількість предмету закупівлі.

Обґрунтовуючи наявність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури в цій справі прокурор у позовній заяві посилався на те, що органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, виступає Черкаська обласна рада, яка в межах наданих повноважень відповідає за реалізацію державної політики у сфері освіти Канівської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат I-III ступенів Черкаської обласної ради, оскільки прийняла рішення про створення закладу освіти, є засновником закладу та власником комунального майна, закріпленого за ним. Крім того, органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, є також КЗ «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради», як правонаступник КЗ «Канівська санаторна школа- інтернат I-III ступенів Черкаської обласної ради», оскільки є стороною Договору постачання природного газу №488 (18)Б від 03.01.2018р. Фінансування за нікчемними додатковими угодами, діючих на час виникнення спірних правовідносин, здійснювалось за рахунок коштів обласного бюджету. КЗ «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради» є головним розпорядником коштів та з його рахунків виділено кошти на оплату за відповідним Договором, а тому безпідставно та незаконно витрачені бюджетні кошти за непоставлений товар підлягають поверненню на користь цього самого закладу. Зважаючи на надану Смілянській окружній прокуратурі відповіді Черкаської обласної ради, де остання зазначала, що не має намірів звертатися до суду з позовною заявою, оскільки КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради наділений правом самостійного звернення до суду, та надану відповідь КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради про відсутність посади юриста та коштів для сплати судового збору, з метою оперативного звернення із позовом, у зв`язку із нездійсненням уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів, прокурор наголошує про наявність у органу прокуратури правових підстав для представництва інтересів у суді.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, зазначає наступне.

Приписами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон) визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань (абзац 1-3 ч. 3).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. у справі №755/10947/17, суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію.

Беручи до уваги положення статті 53 ГПК України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Велика Палата Верховного Суду у справі №911/2169/20 (постанова від 06.07.2021р., опублікована 22.07.2021р.) дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом 3 частини 3 статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Стосовно тверджень апелянта, що судом першої інстанції помилково застосовано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 06.07.2021р. у справі №911/2169/20, оскільки предмет спору у справі №911/2169/20 та справі №905/1907/21 не є ідентичним, а суб`єктний склад сторін є різним колегія суддів зазначає наступне.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020р. у справі № 696/1693/15-ц).

При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021р. у справі №233/2021/19).

Отже, враховуючи вищезазначене колегія суддів відхиляє твердження апелянта за недоведеністю.

Постановою від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду, підтримавши висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.06.2019р. у справі №587/430/16-ц, зазначила, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган;

2) у разі відсутності такого органу.

При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради є юридичною особою публічного права, права та обов`язки якої набуває з моменту державної реєстрації.

Згідно Статуту, затвердженого розпорядженням голови Черкаської обласної ради від 21.12.2016р. №345-р, КЗ «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради» є юридичною особою, неприбутковим закладом, має самостійний баланс, відокремлене майно, розрахунковий рахунок в органах Державної казначейської служби України, веде самостійний бухгалтерський облік.

Статутом визначено, що безпосереднє управління КЗ «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради» здійснює директор, який користується в установленому порядку майном і розпоряджається коштами закладу, планує і організовує господарську діяльність та здійснює контроль за її виконанням, укладає угоди з юридичними та фізичними особами. Санаторна школа-інтернат має повну фінансову самостійність і працює за власним штатним розкладом і кошторисом видатків, затверджених Управлінням.

Термін «суб`єкт владних повноважень» визначено у п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого це є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Разом з цим, наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але, на відміну від органів державної влади, не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Водночас державні організації (установи, заклади), на відміну від державного органу, не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та є частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому така організація має власний кошторис. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.12.2021р. у справі №917/764/21.

З урахуванням наведеного, оскільки КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради не є органом державної влади чи місцевого самоврядування, як відповідно і не є суб`єктом владних повноважень, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що прокурор не має підстав представляти його інтереси у суді.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в особі Черкаської обласної ради, колегія суддів зазначає наступне.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20.09.2018р. по справі №924/1237/17.

Звертаючись з позовом у цій справі в особі Черкаської обласної ради, прокурор стверджував, що Черкаська обласна рада, як засновник та власник комунального майна КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради, є органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Апеляційний господарський суд вважає за необхідне також зауважити, що за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021р. у справі №911/2169/20 владні повноваження мають розглядатися у розрізі саме спірних відносин, тобто орган, в інтересах якого подано позов, повинен мати владні повноваження у тих суспільних відносинах, на відновлення яких спрямовано позов. При цьому наявність корпоративних відносин між органом місцевого самоврядування та комунальним підприємством виключає наявність владних повноважень між ними або між органом місцевого самоврядування, як засновником комунального підприємства, та третіми особами, які здійснюють господарське правопорушення, на яке повинно реагувати комунальне підприємство, як суб`єкт господарських відносин.

Колегією суддів встановлено, що Черкаська обласна рада не є стороною вказаного правочину, при цьому позовна заява містить вимоги про стягнення грошових коштів саме на користь КЗ Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради, а не на користь органу місцевого самоврядування, що свідчить про те, що саме прокурором визначено порушення прав комунального закладу, а не безпосередньо територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування.

З метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 дійшла висновку, що, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Донецької області про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду, оскільки вважає звернення прокурора до суду в цій справі в інтересах держави безпідставним.

З огляду на викладене, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення ухвали Господарського суду Донецької області від 20.01.2022р. у справі №905/1907/21 без змін.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають у силу приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 284ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Керівника Смілянської окружної прокуратури, м.Сміла Черкаської області, на ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.01.2022р. у справі №905/1907/21 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 20.01.2022р. у справі №905/1907/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена

до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 01.09.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.09.2022р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота