ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2022 р. Справа№ 910/2162/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Попікової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: Василюха Т.О. (поза межами приміщення суду)

від відповідача: Буній Г.Я.,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергокомплекс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 (повний текст складено 17.05.2022)

у справі № 910/2162/22 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергокомплекс»

про стягнення 378 350,00 грн,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У лютому 2022 року Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» (далі - АТ «Нікопольський завод феросплавів») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергокомплекс» (далі - ТОВ «Союзенергокомплекс») 213 850,00 грн пені та 164 500,00 грн штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог АТ «Нікопольський завод феросплавів» вказує на порушення ТОВ «Союзенергокомплекс» зобов`язання за укладеним сторонами договором поставки від 01.03.2021 №2101040, на підставі пп. 10.4.2 п. 10.4 якого позивач здійснив нарахування пені та штрафу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 позовні вимоги АТ «Нікопольський завод феросплавів» до ТОВ «Союзенергокомплекс» про стягнення 378 350 грн задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Союзенергокомплекс» на користь АТ «Нікопольський завод феросплавів» 213 850,00 грн пені, 164 500,00 грн штрафу, 5 675,25 грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що ТОВ «Союзенергокомплекс» прострочило строк поставки товару на 27 днів і умовами договору передбачена можливість нарахування пені та штрафу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2022, ТОВ «Союзенергокомплекс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та залишити позов без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Союзенергокомплекс» вказує, що господарський суд першої інстанції неправильно дослідив та оцінив надані позивачем докази, а тому ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, яке позбавило ТОВ «Союзенергокомплекс» права на захист.

Апелянт вказує, що після отримання 19.04.2022 ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 про відкриття провадження у справі №910/2162/22, 27.04.2022 звернувся до суду з клопотанням №2022-04/27, в якому повідомив, що не отримував від позивача копії позовної заяви і доданих до неї документів, та, враховуючи неможливість окремого оскарження ухвали про відкриття провадження, просив зобов`язати позивача виконати вимоги ч. 1 ст. 164 ГПК України та надіслати йому (ТОВ «Союзенергокомплекс») копії позовної заяви і доданих до неї документів. ТОВ «Союзенергокомплекс» також зазначило, що у зв`язку з воєнним станом у нього відсутня можливість прийти до приміщення суду на ознайомлення з матеріалами справи. Суд отримав вказане клопотання 03.05.2022.

17.05.2022 на електронну адресу представника ТОВ «Союзенергокомплекс» надійшло рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 у справі №910/2162/22; на поштову адресу ТОВ «Союзенергокомплекс» рішення надійшло 20.05.2022.

17.05.2022, після отримання рішення, представник ТОВ «Союзенергокомплекс» в телефонній розмові звернулась до помічника судді з проханням роз`яснити ситуацію. Після телефонної розмови, секретар судді направив на електронну адресу представника ТОВ «Союзенергокомплекс» лист Господарського суду м. Києва від 06.05.2022 №910/2162/22. Про існування зазначеного листа ТОВ «Союзенергокомплекс» дізналось 17.05.2022. У вказаному листі суд зазначив, що «Позивачем до позовної заяви на підтвердження її надіслання відповідачу на адресу: просп. Перемоги, будинок 62-Б, офіс 1, 2, 3, м. Київ, 03113, подано суду опис вкладення у цінний лист від 04.02.2022, накладну від 04.02.2022 №490 і фіскальний чек від 04.02.2022. Згідно з інформацією з офіційного сайту акціонерного товариства «Укрпошта» 21.02.2022 відправлення з адреси відповідача повернуто за зворотною адресою позивачеві у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання».

Скаржник вказує, що інформація про поштове направлення №490 на офіційному сайті АТ «Укрпошта» свідчить, що це відправлення надходило до поштового відділення 01133, а не до поштового відділення за адресою ТОВ «Союзенергокомплекс» 03113. На ТОВ «Союзенергокомплекс» відправлення не надходило, а тому не могло бути ним отримане.

Скаржник вказує, що звертався до АТ «Укрпошта» з адвокатським запитом від 19.05.2022 №01-19.05/22, у якому просив надати інформацію про те, в яке відділення надходило поштове направлення №490 та чому не було доставлене ТОВ «Союзенергокомплекс».

Листом (відповіддю) від 31.05.2022 №103.003.-2405-22, АТ «Укрпошта» повідомило, що поштове направлення №490 надійшло у поштове ділення 01133, а не у поштове відділення 03113 за адресою ТОВ «Союзенергокомплекс». Крім того, АТ «Укрпошта» надало інформацію, що на мобільний номер НОМЕР_1 направлялись смс-повідомлення про надходження зазначеного відправлення. З відповіді АТ «Укрпошта» не зрозуміло чому саме на цей номер направлялись смс-повідомлення - номер зазначений позивачем чи це просто випадковий вибір співробітників АТ «Укрпошта».

Скаржник відзначає, що мобільний номер НОМЕР_1 ніколи не належав ні ТОВ «Союзенергокомплекс», ні його співробітникам або представникам і не використовувався ними.

Апелянт вказує, що його представник звернувся до ПАТ «Телесистеми України» з адвокатським запитом від 01.06.2022 №02-01.06/22 про надання інформації, чи належить (використовується) ТОВ «Союзенергокомплекс» мобільний номер НОМЕР_1 ; враховуючи, що строк надання відповіді на адвокатський запит закінчується пізніше строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що повідомить суд та позивача про результати розгляду по факту отримання відповіді (або закінчення строку надання відповіді).

Скаржник звертає увагу, що господарський суд першої інстанції не відобразив цю ситуацію в своєму рішенні, а безпідставно та протиправно зазначив, що «відповідач у строк, встановлений ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2162/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ТОВ «Союзенергокомплекс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 до надходження матеріалів справи №910/2162/22.

20.06.2022 матеріали справи №910/2162/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Союзенергокомплекс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 у справі №910/2162/22. Роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.08.2022. Визнано обов`язковою явку у судове засідання представника АТ «Нікопольський завод феросплавів» та представника ТОВ «Союзенергокомплекс». Запропоновано АТ «Нікопольський завод феросплавів» надати свої заперечення щодо заявленого клопотання представника ТОВ «Союзенергокомплекс» адвоката Буній Г.Я. про витребування доказів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 задоволено клопотання представника АТ «Нікопольський завод феросплавів» адвоката Василюхи Т.О. про відкладення розгляду справи. Задоволено клопотання представника АТ «Нікопольський завод феросплавів» адвоката Василюхи Т.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів. Відкладено судове засідання на 05.09.2022.

05.09.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 07.09.2022 на підставі ст. 216 ГПК України.

Позиції учасників справи.

21.06.2022 ТОВ «Союзенергокомплекс» звернулось до апеляційного господарського суду з клопотанням про витребування доказів, у якому просило визнати поважними причини неподання клопотання про витребування доказів разом з апеляційною скаргою у встановлений законом строк та долучити його до матеріалів справи; витребувати у ПАТ «Телесистеми України» інформацію (дані), чи належить (належав) або чи використовується (використовувався) ТОВ «Союзенергокомплекс», , номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

У поданому клопотанні скаржник зазначив, що у апеляційній скарзі повідомляв та надавав докази щодо звернення до ПАТ «Телесистеми України» з адвокатським запитом від 01.06.2022 №02-01.06/22 про надання інформації, чи належить (використовується) ТОВ «Союзенергокомплекс» мобільний номер НОМЕР_1 . Оскільки строк надання відповіді на адвокатський запит закінчувався пізніше строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначив, що повідомить суд та позивача про результати розгляду за фактом отримання відповіді або закінчення строку надання відповіді. ПАТ «Телесистеми України» отримало зазначений запит 04.06.2022 і станом на 20.06.2022 відповіді не надало. ТОВ «Союзенергокомплекс» вказує, що його представник звернувся до Ради адвокатів Київської області із заявою про притягнення ОСОБА_1 , керівника ПрАТ «Телесистеми України», до адміністративної відповідальності в порядку ст. 212-3 КУпАП за неправомірну відмову в наданні інформації, про яку запитувалось в адвокатському запиті від 01.06.2022 №02- 01.06/22. Натомість, притягнення до покарання не зобов`яже ПАТ «Телесистеми України» надати відповідь на адвокатський запит та повідомити витребувану інформацію. Таким чином, скаржник вчинив всі можливі дії для самостійного отримання необхідного доказу, але безрезультатно.

27.06.2022 ТОВ «Союзенергокомплекс» звернулось до апеляційного господарського суду із заявою, у якій просить прийняти додаткові докази неможливості самостійного отримання інформації, що підтвердить зазначені в апеляційній скарзі доводи та долучити їх до матеріалів справи.

У поданій заяві скаржник повідомив про отримання 23.06.2022 його представником від ПАТ «Телесистеми України» листа від 09.06.2022 №22/Ю/0087 з відмовою в наданні запитуваної інформації як такої, що відноситься до конфіденційної інформації. ПАТ «Телесистеми України» відмовилось надавати відповідь без ухвали суду.

Незважаючи на ненадання відповіді або відмову в наданні інформації, ТОВ «Союзенергокомплекс» не має можливості самостійно надати доказ. Отримати необхідний доказ можливо тільки шляхом судового витребування у ПАТ «Телесистеми України» інформації (даних), чи належить (належав) або чи використовується (використовувався) ТОВ «Союзенергокомплекс», , номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

09.08.2022 ТОВ «Союзенергокомплекс» звернулось до апеляційного господарського суду з листом від 09.08.2022 №05-09.08/22, у якому просило прийняти додаткові докази (копія запиту від 02.08.2022 №2022-08/02, копія листа від 04.08.2022 №22/ГО/0103), які підтвердять зазначені в апеляційній скарзі доводи, та долучити їх до матеріалів справи.

За текстом поданої заяви ТОВ «Союзенергокомплекс» вказало, що направило ПАТ «Телесистеми України» повторний запит від 02.08.2022 №2022-08/02 з проханням надати відповідь, чи укладався ТОВ «Союзенергокомплекс» або від його імені будь-який договір на використання мобільного номеру НОМЕР_1 . 04.08.2022 на адресу ТОВ «Союзенергокомплекс» від ПАТ «Телесистеми України» надійшов лист від 04.08.2022 №22/60/0103, в якому зазначено, що мобільний номер НОМЕР_1 ТОВ «Союзенергокомплекс» ніколи не використовувався та взагалі відсутні будь-які договори між ТОВ «Союзенергокомплекс» та ПАТ «Телесистеми України».

Скаржник вважає, що даний доказ є додатковим підтвердженням, що ТОВ «Союзенергокомплекс» не знало і не могло знати про надсилання йому позовної заяви, оскільки вона надійшла не за його адресою (на інше поштове відділення), а мобільний номер НОМЕР_1 , на який, зі слів АТ «Укрпошта», начебто направлялись повідомлення, ніколи не належав ТОВ «Союзенергокомплекс».

10.08.2022 від ТОВ «Союзенергокомплекс» надійшов лист, у якому заявник просить прийняти додаткові докази, які підтвердять зазначені у апеляційній скарзі доводи, та долучити їх до матеріалів справи. До вказаного листа ТОВ «Союзенергокомплекс» додало: лист від 09.08.2022 №05-09.08/22, запит від 02.08.2022 №2022-08/02, лист від 04.08.2022 №22/60/0103.

АТ «Нікопольський завод феросплавів» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. До відзиву позивач долучив фотокопії конверта зі штриховим кодовим ідентифікатором №490.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що апеляційну скаргу не визнає, вважаючи її нелогічною, безпідставною і такою, що задоволенню не підлягає.

АТ «Нікопольський завод феросплавів» вказує, що до позовної заяви додало докази на виконання обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 172, п. 1 ч. 1 ст.164 ПІК України: накладну №490 від 04.02.2022 за операцією «Приймання», яка створена автоматизовано оператором поштового зв`язку та в якій, зокрема, зазначено: відправник АТ НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ, ДО ВІДДІЛЕННЯ, Нікополь, Дніпропетровська область, 53200; одержувач ТОВ СОЮЗЕНЕРГОКОМПЛЕКС, ДО ВІДДІЛЕННЯ, Київ, 03113; категорія відправлення: з оголошеною цінністю; опис вкладення із номером поштового відправлення, а саме: №490, що відповідає номеру вказаної вище накладної на ім`я: ТОВ «СОЮЗЕНЕРГОКОМПЛЕКС», куди: 03113 м. Київ, проспект Перемоги, будинок 62-Б, офіс 1, 2, 3, з підписом працівника оператора поштового зв`язку та із відбитком календарного штемпеля, з якого абсолютно є зрозумілим, що назва документів, кількість їх аркушів, вкладених у лист із №490 на адресу відповідача, відповідають тій назві документів та кількості їх аркушів, що АТ НЗФ були подані до Господарського суду міста Києва; фіскальний чек від 04.02.2022, який є підтвердженням надання послуг поштового зв`язку з пересилання поштового відправлення з оголошеною цінністю за №490 адресату ТОВ «СОЮЗЕНЕРГОКОМПЛЕКС», 03113, м. Київ.

Відтак, на думку позивача, у господарського суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без руху згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Позивач не спростовує та визнає, що номер НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку PEOPLEnet не належав та не належить відповідачу. Цим номером користується працівник АТ «Нікопольський завод феросплавів», в посадові обов`язки якого входить відправлення та приймання поштової кореспонденції позивача.

АТ «Нікопольський завод феросплавів» зауважує, що на конверті із штриховим кодовим ідентифікатором №490, який відповідає номеру, зазначеному на описі вкладення, ним у місці зазначення поштової адреси відповідача вказано чітко: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СОЮЗЕНЕРГОКОМПЛЕКС» ЄДРПОУ 113, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 62-Б, офіс 1, 2, З

номер засобу зв`язку: НОМЕР_2 .

Позивач вважає очевидним, що номер НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку PEOPLEnet як номер мобільного телефону адресата позивачем на цьому конверті не зазначався.

АТ «Нікопольський завод феросплавів» також відзначає, що оскільки накладна №3490 від 04.02.2022 за операцією «Приймання» сформована безпосередньо працівником оператору поштового зв`язку, позивач об`єктивно не може пояснити, чому цей працівник у графі «Контактна особа одержувача» вказав номер мобільного телефону контактної особи представника позивача - відправника, як і не може

пояснити, чому поштове відправлення з оголошеною цінністю із штриховим кодовим ідентифікатором надійшло до об`єкта поштового зв`язку 01133, а не до об`єкта 03113.

Позивач вважає, що якби поштове відправлення із оголошеною цінністю із штриховим кодовим ідентифікатором №490 від 04.02.2022 надійшло б навіть й до об`єкта поштового зв`язку 03113, в останнього не було приводу інформувати апелянта про надходження цього реєстрового поштового відправлення за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , оскільки позивач у місці зазначення поштової адреси відповідача - одержувача вказав телефонний номер НОМЕР_2 , який не є мобільним. В цьому випадку інформування відповідача про поштове відправлення мало б відбутися шляхом вкладення відповідного бланку до його абонентської поштової скриньки за умови виконання ним п. п. 94, 95 розділу «Доставка та вручення поштових відправлень, поштових переказів» Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 №270 (далі - Правила № 270), або ж в протилежному - письмово відмовлено у доставці.

Таким чином, на думку позивача, неотримання відповідачем поштового відправлення з оголошеною цінністю із штриховим кодовим ідентифікатором №490 від 04.02.2022 є наслідком порушення оператором поштового зв`язку виробничих операцій з пересилання поштового відправлення. Відповідальність за порушення працівником оператора поштового зв`язку виробничих операцій з оформлення та доставки поштового відправлення із штриховим кодовим ідентифікатором №490 від 04.02.2022 відповідно до ст. ст. 18, 28 Закону України «Про поштовий зв`язок» покладається на оператора.

Позивач також звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідач, отримавши 19.04.2022 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 про відкриття провадження у справі №910/2162/22, до прийняття 17.05.2022 оскаржуваного судового рішення мав достатньо часу ознайомитись з її матеріалами як в електронному вигляді за допомогою ЄСІТС, так і безпосередньо в приміщенні Господарського суду міста Києва.

Посилаючись на наведене, позивач вважає, що підстави для скасування оскаржуваного рішення та залишення позову без розгляду відсутні.

ТОВ «Союзенергокомплекс» надало відповідь на відзив, у якій вважає доведеним та підтвердженим сторонами той факт, що відповідач не отримував від відділення поштового зв`язку №01133 смс-повідомлення про надходження поштового направлення №3490 (позовної заяви); працівники поштового відділення №01133, куди помилково надійшло поштове направлення №490, діяли відповідно до інструкції та направляли смс-повідомлення на зазначений в накладній номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

Скаржник зауважує, що позивач, отримавши на свій мобільний номер телефону два повідомлення, які надсилались співробітниками пошти для відповідача, не зв`язався з відповідачем і не повідомив про це. Крім того, отримавши назад позовну заяву, позивач знав і не міг не усвідомлювати, що відповідач її не отримав і, відповідно, позбавлений можливості надати свої аргументи та заперечення щодо суті спору.

Щодо доводів відзиву про те, що відповідач мав можливість ознайомитись з позовною заявою в «Електронному суді», скаржник зазначає, що його представник адвокат Буній Г.Я. вступила в даний процес 17.05.2022, про що свідчать надані докази повноважень. У адвоката Буній Г.Я. як і у представника позивача є електронний кабінет в «Електронному суді». Натомість, у відповідача електронного кабінету немає.

Скаржник також відзначає, що представнику позивача як користувачу електронним кабінетом достеменно відомо, що в Електронному суді можливо ознайомитись з матеріалами справи, які подані в електронному вигляді. Якщо матеріали справи подані засобами поштового зв`язку, то в електронному кабінеті буде тільки інформація про надходження документа без тексту самого документа. Отже, текст позовної заяви там відсутній.

ТОВ «Союзенергокомплекс» вказує, що в клопотанні №2022-04/27 від 27.04.2022 зазначило про відсутність можливості прибути до приміщення Господарського суду міста Києва для ознайомлення з матеріалами справи. На сайті суду з 03.03.2022 розміщена інформація, що у зв`язку із запровадженням та території України воєнного стану, відповідно до рекомендацій Ради суддів України, доступ до приміщень Господарського суду міста Києва тимчасово обмежений. Станом на дату звернення до суду з вказаним клопотанням інформація про зняття даного обмеження була відсутня. Отже, відповідач був позбавлений можливості самостійно віднайти можливість для ознайомлення з позовною заявою.

05.09.2022 від АТ «Нікопольський завод феросплавів» повторно надійшов відзив на апеляційну скаргу (тотожний за змістом первісно поданому) та фотокопії конверту із штриховим кодовим ідентифікатором №490.

АТ «Нікопольський завод феросплавів» надало заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач вважає, що встановлення/визнання тієї обставини, що апелянт не є абонентом номера НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку PEOPLEnet, а відтак не отримував і не міг отримати від об`єкта поштового зв`язку 01133 смс-повідомлення про надходження реєстрового поштового відправлення із штриховим кодовим ідентифікатором №490 від 04.02.2022, жодним чином не впливає на очевидний факт порушення працівниками національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» виробничих операцій з його пересилання.

На думку позивача, апелянт довільно, на свій розсуд трактує приписи пп.1 п. 42 розділу «Адресування поштових відправлень, поштових переказів» Правил №270, стверджуючи, що «працівники поштових відділень, керуючись пп. 1 п. 42 Правил №270, вимагають від відправників зазначати мобільні номери телефонів адресатів, які і зазначаються в накладних».

Позивач акцентує увагу апеляційного суду на такому.

Квитанція, чек, накладна тощо, в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, для усного договору про надання послуг поштового зв`язку є підтвердженням його укладання, а для письмового - факту надання відповідного виду послуги за ним.

За приписами пп.1 п. 42 розділу «Адресування поштових відправлень, поштових переказів» Правил №270 на реєстрованому поштовому відправленні для юридичних осіб номер мобільного телефону адресата зазначається за наявності, а не за вимогою працівника поштового оператора.

За наявності номер мобільного телефону зазначається внизу праворуч з лицьового боку поштового відправлення, який має вигляд поштового конверта з вкладенням письмового повідомлення або документа (ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» п. 44 Правил №270), а не в накладній, квитанції, чеку тощо; інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, який має вигляд поштового конверта з вкладенням письмового повідомлення або документа (п. 91 Правил №270), а не в накладній, квитанції, чеку тощо.

Відтак квитанція, чек, накладна тощо є документами, які опосередковують правовідносини між відправником поштового відправлення та оператором поштового зв`язку за укладеним договором про надання послуг поштового зв`язку, предметом якого є здійснення останнім виробничих операцій з приймання, пересилання та доставки поштового відправлення за поштовою адресою одержувача, зазначеної відправником саме на поштовому відправленні.

Позивач звертає увагу апеляційного суду на те, що ним на конверті зі штриховим кодовим ідентифікатором №490, який відповідає номеру зазначеному на опису вкладення, у місці зазначення поштової адреси відповідача, тобто внизу праворуч з лицьового боку поштового відправлення, номер +380 92 302-01-61 оператора мобільного зв`язку PEOPLEnet, абонентом якого не є відповідач, не зазначався.

Таким чином, на думку позивача, ані у об`єкта поштового зв`язку 01133, ані у об`єкта 03113 підстав направляти адресату-відповідачу смс-повідомлення про надходження поштового відправлення від позивача на номер мобільного телефону +380 92 302-01-61 жодних підстав не було.

Позивач також посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, у яких викладена правова позиція про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу її одержувача є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває за межами контролю відправника.

Позивач наполягає на тому, що доставка та отримання цього поштового відправлення перебували поза межами його контролю.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

АТ «Нікопольський завод феросплавів» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ «Союзенергокомплекс» пені та штрафу, нарахованих за порушення зобов`язання за укладеним сторонами договором поставки від 01.03.2021 №2101040.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Зобов`язано ТОВ «Союзенергокомплекс» протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду: відзив на позов в порядку ст. 165 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та докази надіслання відзиву і доданих до нього документів позивачу; документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), - оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи; протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив в порядку ст. 167 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та докази надіслання зазначених документів позивачу.

Вказану ухвалу було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення 19.04.2022 поштового відправлення за адресою місцезнаходження ТОВ «Союзенергокомплекс».

ТОВ «Союзенергокомплекс» у строк, встановлений ГПК України, не подало до суду відзив на позов.

Апеляційний господарський суд встановив, що 27.04.2022, після отримання ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2022, ТОВ «Союзенергокомплекс» звернулось до господарського суду першої інстанції із заявою від 27.04.2022 №2022-04/27, у якій просило зобов`язати позивача виконати вимоги ч. 1 ст. 164 ГПК України і надіслати відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів за адресою: 03113, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 62-Б, офіс 1, 2, 3; звернуло увагу суду, що у зв`язку з воєнним станом у нього відсутня можливість прийти (направити представника) до приміщення суду для ознайомлення з матеріалами справи (т. 1 а. с. 79-84).

За текстом поданої заяви ТОВ «Союзенергокомплекс» вказало, що не отримувало від позивача копії позовної заяви та доданих до неї документів та будь-яких документів у даній справі. Відповідач зазначив, що суд не дослідив дотримання позивачем вимог ч. 1 ст. 164 ГПК України та протиправно відкрив провадження у справі. Склалась ситуація, за якої відповідач позбавлений можливості реалізувати своє право на захист.

Вказана заява надійшла до Господарського суду міста Києва 04.05.2022.

Листом від 06.05.2022 Господарський суд міста Києва повідомив ТОВ «Союзенергокомплекс», що позивач до позовної заяви на підтвердження її надіслання відповідачу на адресу: 03113, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 62-Б, офіс 1, 2, 3, подав суду опис вкладення у цінний лист від 04.02.2022, накладну від 04.02.2022 №490 і фіскальний чек від 04.02.2022. Згідно з інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» 21.02.2022 відправлення з адреси відповідача повернуто за зворотною адресою позивачеві у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а. с. 85).

Вказаний лист 12.05.2022 (згідно з відтиском штампа реєстрації вихідної кореспонденції на звороті листа) було направлено судом на адресу ТОВ «Союзенергокомплекс» та отримано останнім 16.05.2022, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення (а. с. 86).

Колегія суддів, зважаючи на ці обставини, критично оцінює твердження апелянта про те, що про існування листа Господарського суду міста Києва від 06.05.2022 ТОВ «Союзенергокомплекс» дізналось 17.05.2022.

Водночас вказане вище повідомлення про вручення повернулось до суду 18.05.2022, в той час як оскаржуване рішення було прийняте господарським судом першої інстанції 17.05.2022.

Зважаючи на це, колегія суддів вважає, що ТОВ «Союзенергокомплекс» було позбавлене можливості до прийняття оскаржуваного рішення вчинити дії, спрямовані на отримання копії позовної заяви та доданих до неї документів, надати суду заяви/пояснення щодо неотримання копії позовної заяви або вчинити інші дії. При цьому апеляційний суд бере також до уваги, що відповідач не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи у суді, про що зазначав у від 27.04.2022 №2022-04/27.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «Союзенергокомплекс» вказує, що відомості на офіційному сайті АТ «Укрпошта» свідчать, що поштове направлення №490 надходило до поштового відділення 01133, а не до поштового відділення за адресою ТОВ «Союзенергокомплекс» 03113. На ТОВ «Союзенергокомплекс» відправлення не надходило, а тому не могло бути ним отримане; листом від 31.05.2022 №103.003.-2405-22 АТ «Укрпошта» надало інформацію, що на мобільний номер НОМЕР_1 направлялись смс-повідомлення про надходження зазначеного відправлення.

Колегія суддів, з огляду на вказані обставини та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали позовної заяви, зокрема накладну від 04.02.2022 №490 (т. 1 а. с. 68), встановила відомості, зазначені в цьому відправленні:

відправник: фізична (?) особа АТ «Нікопольський завод феросплавів», Нікополь, Дніпропетровська обл., контактна особа АТ «Нікопольський завод феросплавів» .

одержувач: фізична (?) особа ТОВ «Союзенергокомплекс», Київ, 03113, контактна особа: ТОВ «Союзенергокомплекс», 09230201…

інформація про відправлення: вид відправлення - Укрпошта Експрес, категорія відправлення - з оголошеною цінністю, тип доставки - склад-склад, кількість місць - 1 шт, огляд дозволено, у разі невручення повернути, опис вкладення, смс відправнику про вручення.

Апеляційний господарський суд відзначає, що встановлення повністю телефонного номера контактної особи одержувача є неможливим з незалежних від апеляційного господарського суду підстав у зв`язку з тим, що вказана накладна підшивалась до матеріалів справи та у зв`язку з цим містить пошкодження після цифри « 1».

Водночас надані до справи матеріали свідчать, що контактним номером одержувача було вказано .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не спростовує та визнає, що номер НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку PEOPLEnet не належав та не належить відповідачу. Цим номером користується працівник АТ «Нікопольський завод феросплавів», до посадових обов`язків якого входить відправлення та приймання поштової кореспонденції позивача.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені у Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 (ст. ст. 8, 10).

Ця норма кореспондує з нормою Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка міститься в ст. 6 «Право на справедливий суд».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно зі ст. 2 та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 7 ГПК України встановлено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч. ч. 1, 2 ст. 162 ГПК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Правила надання послуг поштового зв`язку (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) (далі - Правила) визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними (п. 1 Правил).

За визначенням п. 2 Правил:

адресат - фізична або юридична особа, якій адресується поштове відправлення, поштовий переказ, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці;

відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці, яка безпосередньо або через уповноважену особу подає оператору поштового зв`язку для пересилання поштове відправлення, поштовий переказ; одержувач - адресат або особа, уповноважена ним на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом;

повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача;

поштова адреса - адреса відправника та адресата, яка зазначена на поштовому відправленні, бланку поштового переказу у спеціально призначеному для цього місці;

приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в оформленні поштового відправлення, поштового переказу, що подаються для пересилання;

розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку;

штриховий кодовий ідентифікатор - штрихова позначка, побудована за певними правилами і призначена для автоматичної ідентифікації реєстрованих поштових відправлень.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштові відправлення - листи, поштові картки, бандеролі, секограми, дрібні пакети, міжнародні відправлення з оголошеною цінністю, посилки, прямі поштові контейнери, оформлені відповідно до законодавства України.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю (п. 11 Правил).

Внутрішні реєстровані поштові відправлення (крім прямих контейнерів), поштові перекази можуть прийматися для пересилання з рекомендованим повідомленням про їх вручення в письмовому вигляді, через смс-повідомлення або повідомлення, що підтримуються засобами Інтернету, на вибір користувача (п. 17 Правил).

Адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком (п. 21 Правил).

Поштові відправлення, поштові перекази до моменту вручення їх одержувачам є власністю відправників (п. 29 Правил).

Згідно з пп. 1 п. 42 Правил на поштовому відправленні, поштовому переказі зазначається найменування адресата: для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, а також якщо відомо посада, ім`я та прізвище адресата. На простих та рекомендованих поштових картках, листах і бандеролях (крім тих, що адресуються до запитання) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище адресата; за наявності номер мобільного телефону адресата (для реєстрованих поштових відправлень).

Найменування адресата та його поштова адреса зазначаються внизу праворуч з лицьового боку поштового відправлення без пробілів між рядками і літерами у словах. Найменування відправника та його поштова адреса зазначаються вгорі ліворуч з лицьового боку поштового відправлення або у верхній частині зворотного боку поштового конверта. На поштовому відправленні, для якого використовується ярлик, на бланку супровідної адреси, бланку поштового переказу найменування та поштова адреса відправника та адресата зазначаються у спеціально призначеному для цього місці (п. 44 Правил).

На поштове відправлення можна наклеювати ярлик з адресою (адресний ярлик), написаною від руки або надрукованою. Для такого ярлика використовується папір світлих тонів (абз. 2 п. 46 Правил).

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися (п. 61 Правил).

Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка (абз. 1 п. 91 Правил).

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику (абз. 1 п. 117 Правил).

Тут колегія суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що наведені ним у запереченні на відповідь на відзив положення п. п. 44, Правил відрізняються від тих, що розміщені на сайті Верховної Ради України.

Так, позивач вказує, що за наявності номер мобільного телефону зазначається внизу праворуч з лицьового боку поштового відправлення, який має вигляд поштового конверта з вкладенням письмового повідомлення або документа (ст.1 Закону України від 04.10.2001 «Про поштовий зв`язок» п. 44 Правил), а не в накладній, квитанції, чеку тощо.

Однак ні ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок», ні Правила не містять таких приписів.

За твердженням позивача, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, який має вигляд поштового конверта з вкладенням письмового повідомлення або документа (п. 91 Правил ), а не в накладній, квитанції, чеку тощо.

Однак у Правилах такі положення відсутні.

Чинні на момент виникнення спірних правовідносин положення правил та Закону України «Про поштовий зв`язок» наведено вище за текстом цієї постанови.

АТ «Укрпошта» затверджено Порядок пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» (далі - Порядок), який визначає загальні вимоги щодо приймання, обробки, перевезення, доставки та вручення відправлень «Укрпошта Експрес» (див. офіційний сайт АТ «Укрпошта» www.ukrposhta.ua). Цей Порядок розроблено відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 та внутрішніх нормативних документів АТ «Укрпошта». Дія Порядку поширюється на підрозділи АТ «Укрпошта», які задіяні в технологічному процесі з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес».

Відповідно до п. 1.4 Порядку:

адресат - фізична чи юридична особа, якій адресується відправлення «Укрпошта Експрес», поштовий переказ, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на супровідній адресі до відправлення Експрес, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці;

відправлення «Укрпошта Експрес» (далі - відправлення Експрес) - внутрішнє реєстроване відправлення з вкладенням документів та/або товарів, що приймається, перевозиться і доставляється найшвидшим способом;

відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я або найменування якої зазначені на супровідній адресі до відправлення Експрес, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці, яка безпосередньо або через уповноважену особу подає для пересилання відправлення Експрес, поштовий переказ;

прикладний програмний інтерфейс (далі - АРІ, від англ. Application programming interface) - набір функцій та інструментів, що надаються додатком чи операційною системою для використання у зовнішніх програмних продуктах;

Склад (як тип доставки) - приміщення ОПЗ, де здійснюється приймання або вручення відправлень Експрес.

У цьому Порядку допускаються такі скорочення (п. 1.5):

АСРК - автоматизована система реєстрації та контролю;

АС «АРМ ВЗ» - автоматизована система «Автоматизоване робоче місце відділення зв`язку»;

ВПЗ - відділення поштового зв`язку;

ДКД - дільниця кур`єрської доставки;

ОПЗ - об`єкт поштового зв`язку;

ШКІ - штриховий кодовий ідентифікатор.

Відповідно до п. 5.1 Порядку для кожного відправлення Експрес засобами АС «АРМ ВЗ»/ через особистий кабінет (на Web-сайті АТ «Укрпошта»)/ API формується супровідна адреса за формою, затвердженою наказом товариства. Адреси відправника та адресата, що зазначаються у супровідній адресі, повинні містити повні найменування відправника і адресата, поштові індекси ОПЗ, тип доставки («до дверей», «до складу»), а також номери їх телефонів (рекомендується вказувати номери мобільних телефонів, які необхідні для автоматизованого інформування про надходження відправлення Експрес через sms/viber-повідомлення). У разі відсутності у відправника мобільного телефону адресата, інформування адресата відбувається шляхом вкладання повідомлення ф.22 до абонентської поштової скриньки, а адресування можливе тільки з типом доставки «до складу».

Згідно з п. 5.3, 5.4 Порядку відправлення Експрес можуть бути адресовані юридичним особам - на фактичну адресу місцезнаходження (до дверей), на адреси ВПЗ (до складу - дозволяється вказати повну адресу одержувача з індексом / індекс об`єкта поштового зв`язку, назву юридичної особи, номер телефону та П.І.Б. контактної особи (уповноваженої одержувачем).

Примірник супровідної адреси прикріплюється до відправлення одним з таких способів: вкладається до самоклеючого прозорого пакету, який прикріплюється до відправлення; приклеюється до відправлення, якщо супровідну адресу було роздруковано на самоклеючій термоетикетці; прикріплюється прозорою пакувальною стрічкою (скотч-плівкою) до відправлення.

Пункт 6.9 Порядку передбачає, що при прийманні відправлення Експрес працівник автоматизованого ОПЗ (зокрема):

- перевіряє правильність заповнення супровідної адреси, наявність номера телефону одержувача та відправника (якщо супровідну адресу було сформовано та роздруковано відправником самостійно);

- зі слів відправника вносить в АС «АРМ ВЗ» інформацію, необхідну для формування супровідної адреси (якщо супровідну адресу не було сформовано відправником самостійно);

- присвоює номер відправленню Експрес, шляхом генерації ШКІ в АРМ ВЗ (за наявності термопринтера) або сканування вже надрукованого ШКІ з подальшим наклеюванням його на відправлення (якщо супровідну адресу не було сформовано відправником самостійно);

- роздруковує бланк супровідної адреси, якщо відправник не зробив цього самостійно, та наклеює на адресному боці відправлення;

- якщо було виявлено помилки у вже сформованій супровідній адресі - працівник ОПЗ вносить необхідні коригування в параметри відправлення (маси, розміру, додаткових відміток) в АС «АРМ ВЗ» та роздруковує бланк супровідної адреси повторно.

Відправнику видається розрахунковий документ (фіскальний касовий чек, розрахункова квитанція), який підтверджує надання послуги.

Підпунктом 7.1.1 Правил встановлено, що при надходженні до ОПЗ відправлення Експрес - на номер мобільного телефону адресата, який зазначено в супровідній адресі, автоматично надходить sms/viber-повідомлення з інформацією про надходження відправлення Експрес до ОПЗ та зазначенням номеру телефону Контактного центру.

При надходженні відправлення Експрес з типом доставки Склад-Склад або Двері-Склад, на супровідній адресі якого відсутній мобільний номер телефону адресата, працівник ОПЗ оформлює повідомлення ф. 22 та передає його листоноші для доставки за вказаною адресою. Повідомлення вкладається у абонентську поштову скриньку адресата, а у разі відсутності такої можливості - залишається працівнику на пункті пропуску (за наявності).

Відповідно до пп. 7.1.2, 7.1.4 Порядку у разі невручення відправлення Експрес (адресованого до складу) протягом трьох робочих днів від дати надходження до автоматизованого ОПЗ, на номер мобільного телефону адресата автоматично надходить sms/viber-повідомлення з інформацією про знаходження відправлення Експрес у ОПЗ та датою початку платного зберігання.

У разі невручення відправлення Експрес, на супровідній адресі якого відсутній мобільний номер телефону адресата, протягом трьох робочих днів ОПЗ від дати його надходження, працівник ОПЗ оформлює повторне повідомлення ф. 22 та передає його листоноші для доставки за вказаною адресою.

Апеляційний суд встановив, що позивач з позовною заявою як докази направлення її копії відповідачу на адресу: 03113, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 62-Б, офіс 1, 2, 3, надав суду: опис вкладення у цінний лист від 04.02.2022, фіскальний чек від 04.02.2022, накладну від 04.02.2022 №490.

З цих документів, а також з додатково наданої позивачем копії поштового конверта вбачається, що позивач подав для надсилання відповідачеві копію позову з додатками через автоматизований ОПЗ з внесенням відповідної інформації до АСРК (автоматизованої системи реєстрації та контролю АТ «Укрпошта») через АС «АРМ ВЗ» за видом відправлення Експрес, за типом доставки Склад-Склад, з формуванням в цій системі ШКІ та примірника супровідної адреси відповідної затвердженої АТ «Укрпошта» форми, що був наклеєний на конверт з поштовим відправленням, із зазначенням (як в АСРК так і на супровідній адресі) номеру мобільного телефону НОМЕР_3 як контактного номеру і відправника і одержувача поштового відправлення №490. Вказаний номер належить працівнику АТ «Нікопольський завод феросплавів», до посадових обов`язків якого входить відправлення та приймання поштової кореспонденції позивача, що визнано самим позивачем у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів відзначає, що згідно з пп. 1 п. 42 Правил № 270 на поштовому відправленні для юридичних осіб (адресатів) зазначається повне найменування підприємства, установи, організації, а також якщо відомо - посада, ім`я та прізвище адресата, номер мобільного телефону адресата зазначається за наявності.

За відсутності номера мобільного телефону одержувач (адресат) поштового відправлення мав бути повідомлений про надходження адресованого йому поштового відправлення повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком (п. 21 Правил).

Колегія суддів також відзначає, що за текстом накладної відправник підтверджує, що інформація у накладній зазначена вірно, та про обізнаність з умовами та порядком надання поштової послуги, що розміщені на сайті www.ukrposhta.ua.

Наведене у сукупності свідчить, що згідно з наведеними вище положеннями Правил № 270 та Порядку про надходження поштового відправлення №490 (копія позовної заяви та доданих до неї документів) адресат (одержувач, ТОВ «Союзенергокомплекс») мав бути автоматично повідомлений шляхом направлення смс-повідомлення на вказаний відправником телефонний номер , який належить не адресату, а працівнику відправника - АТ «Нікопольський завод феросплавів» (позивача). А підстав направляти відповідачеві паперове повідомлення ф. 22 у ОПЗ в м. Києві не було.

Матеріали справи свідчать, що про надходження до відділення поштового зв`язку відправлення №490 на номер +61 двічі відправлялось смс-повідомлення (07.02.2022 та 10.02.2022).

Тобто про надходження відправлення №490 до відділу поштового зв`язку смс-повідомленням було поінформовано працівника АТ «Нікопольський завод феросплавів», а не відповідача. Водночас позивач як особа, котра подала позов та зацікавлена в його розгляді, не вчинив дій, спрямованих на усунення/виправлення ситуації, що склалась.

За таких обставин відправлення №490 не могло бути вручене відповідачу, який навіть не був повідомлений у встановлений Правилами № 270 та Порядком спосіб про надходження цього відправлення до відділу (об`єкта) поштового зв`язку у м. Києві.

Колегія суддів, з огляду на доводи позивача, зокрема, на посилання на позицію Верховного Суду у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та інших (що згадані вище за текстом цієї постанови), зазначає, що обставини у вказаних справах та справі, що розглядається, не є тотожними. При цьому у цій справі отримання поштового відправлення адресатом навпаки перебуває в залежності від відправника, оскільки про його надходження до відділення поштового зв`язку у м. Києві повідомлявся саме позивач за номером мобільного телефону його працівника, вказаним останнім.

Таким чином, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, накладна №490 (як доказ направлення відповідного поштового відправлення, у сукупності з іншими доказами його направлення) не є належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві, оскільки містить помилки - реквізити (зокрема, номер мобільного телефону), які відповідачу не належать (належать працівнику позивача) та унеможливлюють отримання відповідачем цього відправлення.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що на поштовому конверті разом з адресою одержувача було вказано його контактний номер +83 оцінюються апеляційним судом критично, оскільки Правилами № 270 і Порядком передбачено зазначення номера мобільного телефону адресата (за наявності).

Апеляційний господарський суд вважає за необхідне відзначити, що господарський суд першої інстанції, будучи поінформованим про те, що відповідач копію позовної заяви та доданих до неї документів не отримав і поштове відправлення №490 з адреси відповідача повернуто за зворотною адресою позивачеві, формально перевірив надані позивачем докази направлення копії позовної заяви відповідачеві та вказаних вище обставин не встановив, хоча в разі ретельного дослідження відповідних доказів мав би зобов`язати позивача усунути неналежне виконання правил ГПК України.

Разом з тим такі обставини мали наслідком помилковий висновок місцевого господарського суду про те, що відповідач свідомо не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Апеляційний суд зазначає, що за відсутності копії позовної заяви та доданих до неї документів, за неможливістю здійснити самостійне ознайомлення з матеріалами справи (про що відповідач зазначав у поданому місцевому господарському суду листі), відповідач був позбавлений можливості реалізувати своє право надати відзив на позовну заяву.

Колегія суддів також бере до уваги, що повідомлення про вручення відповідачу листа суду від 06.05.2022 надійшло до суду після ухвалення оскаржуваного рішення, тобто суд не дотримався вимог п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України, якою визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В цьому випадку господарський суд першої інстанції після отримання листа відповідача від 27.04.2022 №2022-04/27 не вчинив дій, спрямованих на з`ясування обставин, за яких копія позовної заяви не була отримана відповідачем (шляхом перевірки наданих позивачем доказів її направлення) та не вжив заходів для отримання відповідачем копії позовної заяви.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 226 та 231 цього Кодексу (ч. 1 ст. 278 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, рішення місцевого господарського суду у цій справі має бути скасовано, а позовна заява АТ «Нікопольський завод феросплавів» - залишена без розгляду.

Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 278, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергокомплекс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 у справі № 910/2162/22 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 у справі № 910/2162/22 скасувати.

3. Позовну заяву Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергокомплекс» про стягнення 378 350,00 грн залишити без розгляду.

4. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на позивача.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (вул. Електрометалургів, буд. 310, м. Нікополь, Дніпропетровська обл., 53200; ідентифікаційний код 00186520) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергокомплекс» (просп. Перемоги, будинок 62-Б, офіс 1,2,3, м. Київ, 03113; ідентифікаційний код 38870524) 8 512,88 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Справу №910/2162/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України, за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.09.2022.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

О.В. Попікова