ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/362/22

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Дзерджинського, буд. 3, кв. 45, код: 37791452)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Денмарк Інвест» (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 98, кв. 1, код: 35192563)

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 50, код: 43173325)

фізичної особи-підприємця Кравченка Олексія Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, код 20572069)

про визнання недійсним результатів аукціону, скасування протоколу електронного аукціону, скасування наказу, визнання недійсним договору оренди, застосування наслідків недійсності правочину та зобов`язання повернути майно

за участю представників учасників справи:

від позивача: Щиглов Є.О.;

від відповідача 1: Денисов О.А.;

від відповідача 2: Котовський В.М.;

від відповідача 3: не з`явився;

від третьої особи: Рябченюк Л.П.;

До Господарського суду Київської області 03.02.2022 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» (далі по тексту ТОВ «Армукрземпроект»/позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Денмарк Інвест» (далі по тексту ТОВ «Денмарк Інвест»/відповідач 1), Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі по тексту Регіональне відділення/відповідач2) та фізичної особи-підприємця Кравченка Олексія Володимировича (далі по тексту ФОП Кравченко О.В./відповідач 3), в якій позивач, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, просить суд:

- визнати недійсним результати електронного аукціону з оренди твердого покриття (інв. № 47928) площею 1520,00 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Гора та перебуває на балансі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (лот № 5457), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034 від 25.02.2021;

- скасувати протокол електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034 від 25.02.2021, який затверджений наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.03.2021 № 210;

- скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.03.2021 № 210, яким затверджено протокол електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034 від 25.02.2021;

- визнати недійсним з моменту укладення договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 2373 від 26.03.2021, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та товариством з обмеженою відповідальністю «Денмарк Інвест»;

- застосувати наслідки недійсності правочину, а саме договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 2373 від 26.03.2021, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та товариством з обмеженою відповідальністю «Денмарк Інвест»;

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Денмарк Інвест» та фізичну особу-підприємця Кравченко Олексія Володимировича повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях тверде покриття (інв. № 47928), площею 1520,00 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Гора та перебуває на балансі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як потенційний орендар та учасник електронного аукціону, оформленого протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034 від 25.02.2021, затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду держмайна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.03.2021 № 210, щодо оренди твердого покриття (інв. № 47928), не погоджується із його результатами, а також із договором оренди, у зв`язку з їх невідповідністю Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020, Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та положенням Цивільного та Господарського кодексів України.

Так, за доводами позивача, дійсним місце розташування об`єкта оренди, згідно наказу Регіонального відділення від 30.12.2020 № 898, довідки балансоутримувача від 11.12.2020 № 19-22/ІЕ-340, плану (схеми) від 14.11.2019 № 02.5-31-140, листа Регіонального відділення від 04.02.2021 № 50-02.01-562 є м. Бориспіль, а не с. Гора.

Також, згідно договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 2373 від 26.03.2021, укладеного між Регіональним відділенням та ТОВ «Денмарк Інвест», об`єктом оренди є тверде покриття (інв. № 47928) площею 1520,00 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська обл., с. Гора, це ж місцезнаходження вказаного майна відображено і у оголошенні про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна та протоколі електронного аукціону.

На думку позивача, невірно зазначене місце розташування об`єкта оренди у договорі оренди, оголошенні про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна, протоколі електронного аукціону є суттєвою/істотною помилкою, яка суперечить приписам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020, Цивільного та Господарського кодексів України, те не може трактуватись як технічна помилка.

При цьому, позивач вказує, що у випадку розташування об`єкта оренди безпосередньо у с. Гора, а не у м. Бориспіль буде знижуватись вартість такого майна, що впливає на визначення стартової орендної плати та отримання коштів у дохід держави, відтак невірно вказане місце розташування об`єкта оренди є істотною помилкою.

Не дивлячись на обізнаність Регіонального відділення про виявлену помилку, останній всупереч Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020, не вжив необхідних заходів для приведення у відповідність до вимог чинного законодавства України договору оренди щодо зазначення вірної адреси місцезнаходження об`єкта оренди, яке, на переконання позивача, за своїми індивідуальними ознаками та місцезнаходженням не є предметом електронного аукціону, що свідчить про те, що спірний договір оренди не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а також не відповідає вільному волевиявленню його учасників.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/362/22 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.07.2022. Цією ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1: державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі по тексту ДП «МА «Бориспіль»/третя особа).

До суду 27.06.2022 від ТОВ «Денмарк Інвест» надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю порушеного права позивача та предмета спору.

Розглянувши клопотання відповідача 1 про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з наступних мотивів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України можливе у разі, коли предмет спору об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Разом з тим, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Матеріально-правовими вимогами позивача до відповідачів у даній справі є визнання недійсним результатів аукціону, скасування протоколу електронного аукціону, скасування наказу, визнання недійсним договору оренди, застосування наслідків недійсності правочину та зобов`язання повернути майно, оскільки, на думку позивача, під час передачі майна в оренду було порушено положення Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020, Закон України «Про оренду державного та комунального майна» та положення Цивільного та Господарського кодексів України.

Фактичні обставини справи та позиції сторін, зокрема, підтримання позивачем позовних вимог, не свідчать про те, що між позивачем та відповідачами не залишилося неврегульованих питань, а відтак і про припинення існування предмета спору в розумінні п. 2 ч. 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас суд зауважує, що перелік підстав закриття провадження у справі, визначений у статті 231 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а наявність чи відсутність порушеного права позивача підлягає встановленню під час розгляду справи по суті.

Наведені вище обставини зумовлюють висновки суду про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «Денмарк Інвест» про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю порушеного права позивача та предмета спору.

На адресу суду 05.07.2022 від Регіонального відділення надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач 2 заперечує проти пред`явлених вимог та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, у поданому відзиві відповідач 2 просить суд визнати дії позивача зловживанням процесуальними правами, оскільки, на переконання відповідача 2, пред`явлений позивачем позов має очевидно штучний характер.

Розглянувши вимогу відповідача про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами, суд дійшов наступних висновків.

Так, однією із засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід зазначити, що принцип добросовісності це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Водночас приписами ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України виключного переліку дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства, які можуть розцінюватися судом як зловживання правом, не встановлено.

Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Господарський процесуальний кодекс України не містить критеріїв визначення безпідставного або штучного позову, а тому однозначно встановити, що позов є штучним або завідомо безпідставним, без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не вбачається за можливе. Висновок про штучний характер позову або про те, що він є завідомо (для позивача) безпідставним, не повинен ґрунтуватися на припущеннях. В іншому разі висновок про те, що подання такого позову є зловживанням процесуальними правами, не буде переконливим і, відповідно, залишення позовної заяви без розгляду може бути розцінене як порушення права позивача на судовий захист.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.07.2019 у справі № 910/16436/18, від 22.07.2019 у справі № 910/16407/18, від 05.09.2019 у справі № 910/16404/18, від 24.10.2019 у справі № 910/16413/18, від 18.11.2021 у справі № 910/4650/21, від 14.06.2022 у справі № 910/10680/21.

У частині 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Таким чином, підставою для звернення до суду з позовом є порушення прав або охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання або оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також обирає спосіб захисту такого права.

В свою чергу формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі, оскільки згідно ст. 14 Господарського процесуального кодексу України за принципом диспозитивності учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Водночас суд перевіряє доводи позивача та залежно від встановленого вирішує питання про наявність або відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права або інтересу, а також з`ясовує, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права передбаченим законодавством способам, а також чи забезпечує спосіб захисту поновлення порушеного права позивача.

При цьому, встановлення наявності чи відсутності підстав для пред`явлення позову здійснюється судом під час розгляду справи по суті, після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Разом з тим у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами, позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, судом не встановлено у діях позивача зловживання процесуальними правами, а наведені відповідачем доводи щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами ґрунтуються на припущеннях, тож подане відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

До суду 06.07.2022 від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо поданого позову.

На адресу суду 09.08.2022 від позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням поданих відповідачами та третьою особою відзивами та письмових пояснень.

На адресу суду 27.07.2022 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Підготовче засідання у справі неодноразово судом відкладалося та остаточно ухвалою суду від 27.07.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 10.08.2022

В судове засідання 10.08.2022 з`явилися представники позивача, відповідачів 1, 2 та третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечили та просили суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 3 в судове засідання не з`явився, при цьому про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися судом належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Армукрземпроект» звернулось до Регіонального відділення із заявою від 18.11.2019 № 23, в якій просив розглянути питання передачі в оренду нерухомого майна державної форми власності тверде покриття м. Бориспіль район 35 км загальною площею 1520 кв.м, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, та обліковується на балансі ДМ «МА «Бориспіль» строком на 2 роки 11 місяців.

Листом від 03.12.2020 № 19-22/1-495 ДП «МА «Бориспіль» за результатом розгляду заяви ТОВ «Армукрземпроект» від 28.10.2020 № 27, отриманої від Регіонального відділення листом від 02.11.2020 № 50-02.01-4488, повідомило ТОВ «Армукрземпроект» про те, що відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2020 № 483, ДП МА «Бориспіль» прийнято рішення про намір передати в оренду, терміном на 5 (п`ять) років, наступний об`єкт оренди: «Тверде покриття» (інв. 47928), площею 1520,0 кв.м.

Регіональним відділенням, враховуючи вимоги частини 5 статті 6 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», пункту 28 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, з урахуванням інформації ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», наданої листами від 01.12.2020 № 19-22/1E-300, від 16.12.2020 № 19-22/1E-346, а також заяви потенційного орендаря ТОВ «Армукрземпроект» від 28.10.2020 № 27, видано наказ «Про прийняття рішення щодо включення об`єкта оренди до переліку першого типу та затвердження додаткових умов» від 30.12.2020 № 898, яким наказано:

1. Прийняти рішення щодо включення об`єкта оренди твердого покриття (інв. № 47928), площею 1520,00 кв. м, яке розташоване за адресою: Київська обл. м. Бориспіль, та перебуває на балансі державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі Об`єкт оренди), до переліку першого типу;

2. Включити до договору оренди додаткові умови оренди Об`єкта оренди обмеження цільового використання другого типу, а саме розміщення:

- офісних приміщень, коворкінгів. Об`єкти поштового зв`язку та розмiщення суб`єктів господарювання, що надають послуги з перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень. Редакцiп засобів масової інформації, видавництва друкованих засобів масової інформації та видавничої продукції. Ломбарди, вiддiлення банків, інших провайдерів фінансових послуг;

- закладів харчування, кафе, барів, ресторанів, які здійснюють продаж товарів підакцизної групи. Торговельні об`єкти, які здійснюють продаж товарів підакцизної групи;

- закладів харчування, їдалень, буфетів, кафе, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи. Торговельні об`єкти, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи;

- складів. Камери схову, архіви;

- ритуальних послуг. Громадські вбиральні. Збір і сортування вторинної сировини.

3. Управлінню орендних відносин:

3.1 протягом 3-х робочих днів з дати затвердження цього наказу повідомити балансоутримувача державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та заявника ТОВ «Армукрземпроект» про прийняте рішення;

3.2 оприлюднити прийняте рішення в електронній торговій системі та включити об`єкт оренди до переліку першого типу;

3.3 забезпечити внесення до умов договору оренди обмежень, зазначених в пункті 2 цього наказу.

Регіональним відділенням 04.02.2021 надано згоду № 50-02.01-562 на передачу в суборенду переможцю електронного аукціону на право оренди державного нерухомого майна: тверде покриття (інв. № 47928), площею 1520,00 кв. м, яке розташоване за адресою: Київська обл. Бориспільський район, м. Бориспіль.

На офіційному веб-сайті адміністратора електронної торгової системи державного підприємства «Прозорро.Продажі» 04.02.2021 розміщено оголошення про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна відповідно до переліку нерухомого державного майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні, ключ об`єкта 5457.

Згідно вказаного повідомлення в оренду передається об`єкт оренди: тверде покриття (інв. № 47928), площею 1520,0 кв.м.; місцезнаходження об`єкта: Київська обл., с. Гора, вулиця відсутня; дата проведення аукціону: 25.02.2021.

За результатами проведеного 25.02.2021 електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034-3 щодо передачі в оренду лоту № 5457 «Оренда твердого покриття (інв. № 47928), площею 1520,0 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., с. Гора, та перебуває на балансі ДП «МА Бориспіль»», переможцем електронного аукціону визначено ТОВ «Денмарк Інвест».

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034-3, затвердженого наказом Регіонального відділення від 09.03.2021 № 210, у аукціонні прийняли участь: ФОП Костенець Павло Володимирович, ТОВ «Армукрземпроект» та ТОВ «Денмарк Інвест».

В подальшому Регіональним відділенням (орендодавець) та ТОВ «Денмарк Інвест» (орендар) 26.03.2021 укладено договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 2373 (далі договір від 26.03.2021 № 2373), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно тверде покриття (інв. № 47928), площею 1520,0 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., с. Гора (п. 4.1. розділу І «Змінювані умови», п. 1.1. розділу ІІ «Незмінювані умови»).

ДП «МА «Бориспіль» (балансоутримувач) та ТОВ «Денмарк Інвест» (орендар) 26.03.2021, на виконання договору від 26.03.2021 № 2373, підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, за яким балансоутримувач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності: тверде покриття (інв. № 47928), площею 1520,00 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., м. Бориспіль.

Додатковим договором № 1 від 03.12.2021 орендодавцем та орендарем внесено зміни до умов договору від 26.03.2021 № 2373 та викладено п. 4.1. змінюваних умов в новій редакції, а саме: інформація про об`єкт оренди нерухоме майно: тверде покриття (інв. № 47928), площею 1520,0 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., м. Бориспіль.

Надалі ТОВ «Денмарк Інвест» (орендар) та ФОП Кравченко О.В. 09.09.2021 укладено договір суборенди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно тверде покриття (інв. № 47928), площею 1520,0 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., с. Гора.

На підставі вказаного договору ТОВ «Денмарк Інвест» (орендар) та ФОП Кравченко О.В. 09.09.2021 підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, за яким орендар передав, а суборендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності.

Згідно додаткової угоди від 22.06.2022 до договору суборенди від 09.09.2021 ТОВ «Денмарк Інвест» та ФОП Кравченко О.В. домовились про дострокове розірвання договору з 22.06.2022, а згідно акту повернення з суборенди орендованого майна суборендар передав, а орендар прийняв нерухоме майно, що належить до державної власності тверде покриття (інв. № 47928), площею 1520,0 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., м. Бориспіль.

Підставами звернення до суду із розглядуваним позовом стало те, що, як вказує позивач, результати електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034 від 25.02.2021, а також вчиненні за його результатами правочини є такими, що не відповідають приписам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020, Цивільного та Господарського кодексів України.

Так, за доводами позивача, дійсним місцем розташування об`єкта оренди, згідно наказу Регіонального відділення від 30.12.2020 № 898, довідки балансоутримувача від 11.12.2020 № 19-22/ІЕ-340, плану (схеми) від 14.11.2019 № 02.5-31-140, листа Регіонального відділення від 04.02.2021 № 50-02.01-562 є м. Бориспіль, а не с. Гора.

Також, як стверджує позивач, згідно договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 2373 від 26.03.2021, укладеного між Регіональним відділенням та ТОВ «Денмарк Інвест», об`єктом оренди є тверде покриття (інв. № 47928) площею 1520,00 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська обл., с. Гора, це ж місцезнаходження вказаного майна відображено і у оголошенні про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна та протоколі електронного аукціону.

На думку позивача, невірно зазначене місце розташування об`єкта оренди у договорі оренди, оголошенні про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна, протоколі електронного аукціону є суттєвою/істотною помилкою, яка суперечить приписам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020, Цивільного та Господарського кодексів України, те не може трактуватись як технічна помилка.

При цьому, позивач вказує, що у випадку розташування об`єкта оренди безпосередньо у с. Гора, а не у м. Бориспіль буде знижуватись вартість такого майна, що впливає на визначення стартової орендної плати та отримання коштів у дохід держави, відтак невірно вказане місце розташування об`єкта оренди є істотною помилкою.

Не дивлячись на обізнаність Регіонального відділення про виявлену помилку, останній всупереч Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020, не вжив необхідних заходів для приведення у відповідність до вимог чинного законодавства України договору оренди щодо зазначення вірної адреси місцезнаходження об`єкта оренди, яке, на переконання позивача, за своїми індивідуальними ознаками та місцезнаходженням не є предметом електронного аукціону, що свідчить про те, що спірний договір оренди не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а також не відповідає вільному волевиявленню його учасників.

Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог ТОВ «Денмарк Інвест» зазначило, що позивачем не вірно визначено склад учасників справи, оскільки однією із заявлених позивачем вимог є застосування наслідків недійсності договору від 26.03.2021 № 2373, стороною якого є, зокрема, ДП МА «Бориспіль», відтак останній має бути співвідповідачем у справі.

Також, ТОВ «Денмарк Інвест» вказує на те, що позивачем не визначено жодних позовних вимог до відповідача 3 ФОП Кравченко О.В.

Крім того, за доводами ТОВ «Денмарк Інвест», позивачем не доведено факту порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів.

Серед іншого, ТОВ «Денмарк Інвест» стверджує про те, що участь позивача в електронному аукціоні свідчить про обізнаність останнього із фактичним місцем розташуванням об`єкта оренди, адже сам позивач був ініціатором оренди майна.

Регіональне відділення у відзиві на позов зазначило, що допущена останнім технічна помилка щодо фактичного місцезнаходження об`єкта оренди не є суттєвою та такою, що свідчить про те, що на момент проведення аукціону сторони неправильно сприймали фактичні обставини щодо адреси розташування майна, що могло вплинути на волевиявлення учасників аукціону.

При цьому за доводами відповідача 2 наявна технічна помилка щодо фактичного місцезнаходження об`єкта оренди не є самостійною підставою для визнання результатів аукціону недійсним, а має значення у разі спростування презумпції правомірності правочину та доведеності передбачених законом підстав його недійсності.

Крім того, як вказує відповідач 2, положеннями законодавства не встановлено, що технічна помилка під час проведення аукціону є підставою для визнання результатів аукціону недійсними та визнання недійсним укладеного з переможцем аукціону договору оренди державного майна.

До того ж, додатковою угодою від 03.12.2021 № 1 було внесено зміни до договору № 2373 та усунуто розбіжності викликані технічною помилкою.

Також, Регіональне відділення вказує на те, що позивачем не дотримано порядку позасудового врегулювання спору пов`язаного з організацією та проведенням аукціону, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Порядок передачі державного майна в оренду регулюється Законом України «Про оренду державного та комунального майна», а також Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020 (далі Порядок).

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини), інше окреме індивідуально визначене майно.

Згідно ч. ч. 1- 3 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» суб`єктами орендних відносин є: орендар; орендодавець; балансоутримувач.

Орендодавцями є, серед іншого, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна (будівель, споруд, їх окремих частин), а також майна, що не увійшло до статутного капіталу, що є державною власністю (крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, а також майна, що належить закладам вищої освіти та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам, та інших випадків, передбачених галузевими особливостями оренди майна).

Орендарями за цим Законом можуть бути фізичні та юридичні особи, у тому числі фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства (крім передбачених частиною четвертою цієї статті).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

Частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» ініціаторами оренди майна можуть бути потенційний орендар, балансоутримувач, уповноважений орган управління та/або орендодавець.

Потенційний орендар, зацікавлений в одержанні в оренду нерухомого або індивідуально визначеного майна, звертається до орендодавця із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу згідно з Порядком передачі майна в оренду.

Орендодавець протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної заяви передає її балансоутримувачу такого майна.

За результатами розгляду заяви (крім випадків, передбачених абзацом п`ятим частини другої статті 6 цього Закону) балансоутримувач протягом 10 робочих днів з дати отримання такої заяви приймає одне з таких рішень: рішення про намір передачі майна в оренду; рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону.

Про прийняте рішення балансоутримувач повідомляє заявника та орендодавця протягом трьох робочих днів з дати його прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» потенційний орендар має право подати в ЕТС заяву на оренду майна у випадку, якщо об`єкт оренди був включений до Переліку першого типу згідно з Порядком передачі майна в оренду.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавець оприлюднює в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні в таких випадках та у такі строки: протягом 20 робочих днів з дати включення об`єкта оренди до Переліку першого типу, якщо включення такого об`єкта до Переліку відбулося за заявою потенційного орендаря згідно з частиною другою статті 6 цього Закону; протягом 20 робочих днів з дати подання потенційним орендарем заяви на оренду майна згідно з частиною першою статті 11 цього Закону; у будь-який час після включення об`єкта оренди до Переліку першого типу, якщо включення такого об`єкта до Переліку відбулося за власною ініціативою (ініціативою балансоутримувача, уповноваженого органу управління або орендодавця) і щодо якого відсутня заява на оренду майна, передбачена частиною першою статті 11 цього Закону.

Вимоги до змісту оголошення, порядку та строків його оприлюднення встановлюються Порядком передачі майна в оренду.

За змістом ч. ч. 1, 9, 14, 15 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС.

Орендодавець не затверджує протокол аукціону, не укладає договір оренди за результатами аукціону з потенційним орендарем, який: не відповідає вимогам статті 4 цього Закону; не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом; подав неправдиві відомості про себе; відмовився від підписання протоколу аукціону або договору оренди за результатами аукціону на право оренди того самого об`єкта. Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову у затвердженні протоколу аукціону та подальшому укладенні договору оренди формальні (несуттєві) помилки в оформленні заяви або в документах та інформації, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст заяви, документів та інформації, зокрема технічні помилки та описки.

Всі учасники процесу організації та проведення електронних аукціонів (торгів) мають право подавати скарги та пропозиції, розгляд яких здійснює Комісія.

Розгляд скарг та пропозицій щодо організації та проведення електронних аукціонів (відкритих торгів (аукціонів) здійснюється Комісією. Рішення Комісії є обов`язковими до виконання. Діяльність Комісії є відкритою та прозорою. Порядок подання та розгляду скарг та пропозицій, формування, функціонування та повноваження Комісії затверджуються Кабінетом Міністрів України за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, а також здійснює контроль за її реалізацією.

Пунктом 26 Порядку визначено, що інформація про потенційний об`єкт оренди містить такі відомості:

1) загальну інформацію: тип Переліку, до якого пропонується внести об`єкт оренди; залишкова балансова вартість та первісна балансова вартість об`єкта, якщо об`єкт включається до Переліку першого типу; тип об`єкта; пропонований строк оренди; посилання на пункт Методики розрахунку орендної плати, яким встановлена орендна ставка для запропонованого цільового призначення, якщо об`єкт пропонується для включення до Переліку другого типу; інформація про наявність рішень про проведення інвестиційного конкурсу або про включення об`єкта до переліку майна, що підлягає приватизації; інформація про отримання балансоутримувачем погодження органу управління балансоутримувача у випадках, коли отримання такого погодження було необхідним відповідно до законодавства, статуту або положення балансоутримувача; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності);

2) якщо об`єкт є нерухомим майном, додатково зазначається, зокрема: місцезнаходження об`єкта; загальна і корисна площа об`єкта; характеристика об`єкта оренди (будівлі в цілому або частини будівлі із зазначенням місця розташування об`єкта в будівлі (надземний, цокольний, підвальний, технічний або мансардний поверх, номер поверху або поверхів); технічний стан об`єкта, інформація про потужність електромережі і забезпечення об`єкта комунікаціями; поверховий план об`єкта або план поверха; інформація про цільове призначення об`єкта оренди - у разі неможливості використання об`єкта за будь-яким цільовим призначенням відповідно до пункту 29 цього Порядку, крім випадку, передбаченого абзацом сьомим пункту 29 цього Порядку (в разі відсутності такої інформації на момент її внесення), та в разі включення об`єкта до Переліку другого типу.

Згідно пункту 51 Порядку орендодавець через свій особистий кабінет оприлюднює в електронній торговій системі оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні у випадках та у строки, передбачені частиною першою статті 12 Закону, а щодо єдиного майнового комплексу - у строки, передбачені частиною п`ятою статті 14 Закону.

У межах строків, передбачених частиною першою статті 12 Закону, орендодавець розробляє та затверджує умови оренди майна, додаткові умови оренди майна (в разі наявності), крім тих, які затверджуються в порядку, передбаченому абзацом третім пункту 54 цього Порядку.

У відповідності до пункту 55 Порядку в оголошенні про передачу майна в оренду зазначаються зокрема: 1) повне найменування і адреса орендодавця та/або балансоутримувача; 2) інформація про об`єкт оренди, що міститься в Переліку першого типу, в обсязі, визначеному пунктом 26 Порядку; 3) проект договору оренди; 4) умови оренди майна та додаткові умови оренди майна (в разі наявності); 5) інформація про те, що об`єкт може бути використаний переможцем аукціону за будь-яким цільовим призначенням або про цільове призначення об`єкта оренди у випадках неможливості використання об`єкта за будь-яким цільовим призначенням відповідно до пункту 29 цього Порядку, у тому числі у випадку, передбаченому абзацом сьомим пункту 29 цього Порядку, або про перелік обмежень, за якими не допускається використання об`єкта оренди, у випадку встановлення додатковими умовами оренди майна обмеження щодо використання майна для розміщення об`єктів, перелік яких визначений у додатку 3; 6) інформація про необхідність відповідності орендаря вимогам статті 4 Закону та можливість орендаря укладати договір суборенди лише з особами, які відповідають вимогам статті 4 Закону; 7) копія згоди на укладення майбутнім орендарем договору суборенди, надана відповідно до пунктів 169 та 170 цього Порядку; 9) контактні дані (номер телефону і адреса електронної пошти) працівника балансоутримувача/орендодавця, відповідального за ознайомлення заінтересованих осіб з об`єктом оренди, із зазначенням адреси, на яку протягом робочого часу такі особи можуть звертатися із заявами про ознайомлення з об`єктом, час і місце проведення огляду об`єкта; 10) інформація про аукціон: спосіб та дата проведення аукціону, що визначається з урахуванням вимог, установлених цим Порядком; кінцевий строк подання заяви на участь в аукціоні, що визначається з урахуванням вимог, установлених цим Порядком; 14) інша додаткова інформація, визначена орендодавцем.

Пунктом 56 Порядку передбачено, що орендодавець на підставі прийнятого ним рішення може виправити технічні помилки (описки) в оголошенні, оприлюдненому в електронній торговій системі, протягом двох робочих днів з моменту здійснення такого оприлюднення в електронній торговій системі.

Електронний аукціон є процедурою визначення переможця електронного аукціону, в ході якої учасники мають можливість поетапного збільшення своїх цінових пропозицій протягом трьох раундів, що проводяться за однаковими правилами, визначеними цим Порядком. Оголосити електронний аукціон має право виключно орендодавець шляхом оприлюднення відповідного оголошення в електронній торговій системі. Для оголошення електронного аукціону орендодавець обирає об`єкт оренди з Переліку першого типу (пункт 62 Порядку).

Відповідно до п. 73 Порядку переможець електронного аукціону визначається шляхом автоматичної оцінки електронною торговою системою цінових пропозицій учасників після завершення останнього раунду електронного аукціону та формування протоколу про результати електронного аукціону, крім випадків використання переважного права чинним орендарем при проведенні аукціону на продовження договору оренди відповідно до пункту 149 цього Порядку.

Згідно пункту 74 Порядку переможець електронного аукціону: підписує протокол про результати електронного аукціону та надає його оператору електронного майданчика, через якого ним подано цінову пропозицію, протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем його формування електронною торговою системою; укладає договір оренди об`єкта оренди та підписує акт приймання-передачі з орендодавцем протягом 20 робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати електронного аукціону.

Протягом 20 робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати електронного аукціону, між орендодавцем, балансоутримувачем та переможцем електронного аукціону укладається договір оренди об`єкта оренди за результатами проведення електронного аукціону, який в межах зазначеного строку оприлюднюється орендодавцем в електронній торговій системі через особистий кабінет. У разі відмови балансоутримувача від підписання договору оренди договір укладається між орендодавцем та переможцем електронного аукціону (пункт 81 Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Регіонального відділення із заявою щодо можливості передачі в оренду нерухомого майна державної форми власності тверде покриття м. Бориспіль район 35 км загальною площею 1520 кв.м, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, та обліковується на балансі ДМ «МА «Бориспіль», тобто виступив ініціатором оренди майна.

В подальшому на підставі наказу Регіонального відділення від 30.12.2020 № 898 щодо вказаного майна прийнято рішення про включення об`єкта оренди до переліку першого типу та, через адміністратора електронної торгової системи державного підприємства «Прозорро.Продажі», розміщено оголошення про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна відповідно до переліку нерухомого державного майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні, ключ об`єкта 5457.

За результатами проведеного 25.02.2021 електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034-3 щодо передачі в оренду лоту № 5457 «Оренда твердого покриття (інв. № 47928), площею 1520,0 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., с. Гора, та перебуває на балансі ДП «МА Бориспіль»», переможцем електронного аукціону визначено ТОВ «Денмарк Інвест».

Як вбачається з протоколу електронного аукціону, участь у вказаному аукціоні приймало, в тому числі ТОВ «Армукрземпроект».

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом позивач вказував, що він як учасник електронного аукціону не погоджується з його результатами, з огляду на те, що, зокрема, у оголошені про передачу в оренду нерухомого майна, протоколі електронного аукціону, а також договорі від 26.03.2021 № 2373 зазначено, що об`єкт оренди розташований за адресою Київська область с. Гора, коли як з наказу Регіонального відділення від 30.12.2020 № 898, довідки балансоутримувача ДП «МА «Бориспіль», листа Регіонального відділення від 04.02.2021 № 50-02.01-562 слідує, що адресою фактичного місцезнаходження об`єкта оренди є: Київська область м. Бориспіль.

Невідповідність адреси об`єкта оренди, на думку позивача, порушує приписи Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, Цивільного та Господарського кодексів України, у зв`язку з чим результати електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034-3 мають бути визнанні судом недійсними та як наслідок протокол електронного аукціону № UA-PS-2021-02-04-000034-3 має бути скасований, а договір від 26.03.2021 № 2373 підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Як підтверджується наявними у матеріалах справи доказами фактичним місцезнаходженням об`єкта оренди дійсно є Київська область м. Бориспіль.

При цьому суд зазначає, що позивач, звернувшись до Регіонального відділення із заявою про розгляд питання про передачу в оренду нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська область м. Бориспіль виступив ініціатором оренди майна, та в подальшому взяв участь у електронному аукціоні щодо об`єкта оренди, що дає підстави суду для висновку про факт усвідомлення позивачем інформації про об`єкт оренди, який виставляється на електронний аукціон.

Водночас позивачем не доведено суду того факту, що на момент проведення аукціону останній мав хибне уявлення стосовно фактичної адреси об`єкта оренди, яке в подальшому вплинуло на його волевиявлення під час участі у аукціоні.

В перебігу розгляду справи судом також не встановлено, а позивачем не доведено, що під час розміщення оголошення про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна відповідно до переліку нерухомого державного майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні, а також при його проведенні Регіональним відділенням було порушено положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна та, як наслідок, порушено права або охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що процесуальне законодавство передбачає, що саме на позивача покладено обов`язок доведення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічну правову позицію також викладено в постановах Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 910/6393/20, від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З урахуванням встановлених судом обставин та оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, суд відносить на позивача.

Водночас суд зазначає, що згідно положень ч. 1, пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року становить 2481,00 гривень.

Позивачем при звернені до суду із розглядуваним позовом, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, заявлено 5 немайнових вимог.

Таким чином, за подання до суду даної позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 12405,00 гривень.

Проте, згідно платіжного доручення від 01.11.2021 № 56, поданого в якості доказу сплати судового збору, позивачем при звернені до суду з розглядуваним позовом сплачено суму судового збору в розмірі 9080 гривень, що є меншою ніж передбачено законом.

Отже стягненню з позивача в дохід бюджету підлягає сума судового збору у розмірі 3325,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» відмовити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Дзерджинського, буд. 3, кв. 45, код: 37791452) в дохід Державного бюджету України 3325,00 гривень судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.09.2022.

Суддя Р.М. Колесник