ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" вересня 2022 р. Справа№ 910/6158/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача-1: ліквідовано;

від відповідача-2: не з`явились;

від третьої особи-1: не з`явились;

від третьої особи-2: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" щодо вирішення питання розподілу судових витрат (правничої допомоги)

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 (повний текст складено 20.09.2021)

у справі №910/6158/21 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс)

до 1. державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Новозаводське" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповича Ігоря Віталійовича

2. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Тісо"

2. ОСОБА_1

про скасування рішення про державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Український союз об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (далі - позивач, Укрсоюзсервіс) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Новозаводське" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповича Ігоря Віталійовича (далі - відповідач-1) та Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (далі - відповідач-2), в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер 41265522 від 24.05.2018 року о 12:57:16, номер запису на право власності: 26304673, прийняте державним реєстратором Київської філії КП "Новозаводське" Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповичем Ігорем Віталійовичем про державну реєстрацію права власності на майновий комплекс загальною площею 7425,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Тісо" ().

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 закрито провадження в частині відповідача-1 - державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Новозаводське" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповича Ігоря Віталійовича.

Позов Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) задоволено.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер 41265522 від 24.05.2018 року о 12:57:16, номер запису на право власності: 26304673, прийняте державним реєстратором Київської філії КП "Новозаводське" Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповичем Ігорем Віталійовичем про державну реєстрацію права власності на майновий комплекс загальною площею 7425,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Тісо".

01.07.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи докази витрат на правничу допомогу на загальну суму 65000 грн.

04.07.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи докази витрат на правничу допомогу на загальну суму 44 000 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/6158/21 задоволено.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/6158/21 скасовано.

Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" 3 405 грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Стягнуто з Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) на користь ОСОБА_1 3 405 грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Призначено до розгляду заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" щодо вирішення питання розподілу судових витрат (правничої допомоги) на 05.09.2022.

Учасники судового процесу в судове засідання, призначене на 05.09.2022, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про відкладення щодо розгляду судових витрат та довідкою про доставку електронного документа, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, беручи до уваги, що явка учасників судового процесу обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути клопотання ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" щодо вирішення питання розподілу судових витрат (правничої допомоги).

Розглянувши вказані клопотання та дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тісо" звертаючись з апеляційною скаргою вказало, що загальна сума витрат на правову допомогу становить 30 000 грн.

Проте, 04.07.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи докази витрат на правничу допомогу на загальну суму 44 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Товариство з обмеженою відповідальністю "Тісо" подало: договір про надання правової допомоги від 01.10.2021; додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 01.10.2021; додаток №2 до договору про надання правової допомоги від 05.01.2022; акт виконаних робіт від 20.12.2021 на суму 30 000 грн; акт виконаних робіт від 08.02.2022 на суму 8 000 грн; акт виконаних робіт від 08.06.2022 на суму 6000 грн; прибутковий касовий ордер №1/10-21 на суму 30000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера №8/02-22 від 08.02.2022 на суму 8000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера №8/06-22 від 08.06.2022 на суму 6000 грн; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.10.2021; свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю (серія КВ №000127).

Так, 01.10.2021 між Івановою Н.С. (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тісо» (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 1.1 договору адвокат приймає на себе обов`язки, представляти права і законні інтереси клієнта надалі в суді та здійснювати діяльність адвоката згідно з умовами договору з усіма правами представника у судовому спорі у справі №910/6158/21 щодо подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 та супровід справи у суді апеляційної інстанції.

У пункті 1.1 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 01.10.2021 сторони передбачили, що сума гонорару адвоката за виконання робіт наведених у п. 1.1 та 1.2 договору у суді апеляційної інстанції становить 30 000 грн.

Пунктом 2 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 01.10.2021 визначено, що обсяг робіт погоджений сторонами: попередня консультація та формування правової позиції - 1000 грн; підготовка апеляційної скарги, формування додатків до неї та подання його до суду - 20000 грн; представництво клієнта у суді апеляційної інстанції - 9000 грн.

Водночас, у пункті 1.1 додатку №2 до договору про надання правничої допомоги від 05.01.2022 сторони встановили, що сума гонорару адвоката за виконання робіт наведених у п. 1.1 та 1.2 договору у суді апеляційної інстанції становить 38 000 грн.

Пунктом 2 додатку №2 до договору про надання правничої допомоги від 05.01.2022 визначено, що додатковий обсяг робіт погоджений сторонами: підготовка заперечень на клопотання про доручення доказів та направлення їх до суду апеляційної інстанції й учасникам справи - 5000 грн; представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції (1 судове засідання) - 3000 грн.

Також, ОСОБА_1 звертаючись з апеляційною скаргою вказав, що загальна сума витрат на правову допомогу становить 35 000 грн.

Однак, 01.07.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи докази витрат на правничу допомогу на загальну суму 65000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 подав: договір про надання правової допомоги від 04.10.2021; додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 04.10.2021; додаток №2 до договору про надання правової допомоги від 05.01.2022; акт виконаних робіт від 25.12.2021 на суму 45 000 грн; акт виконаних робіт від 20.12.2021 на суму 35 000 грн; акт виконаних робіт від 08.06.2022 на суму 20000 грн; прибутковий касовий ордер на суму 35000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера №30/05-22 від 30.05.2022 на суму 20000 грн; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04.10.2021; свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю (№3984).

Так, 04.10.2021 між Івановим М.В. (адвокат) та Мазовер В.І. (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 1.1 договору адвокат приймає на себе обов`язки, представляти права і законні інтереси клієнта надалі в суді та здійснювати діяльність адвоката згідно з умовами договору з усіма правами представника у судовому спорі у справі №910/6158/21 щодо подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 та супровід справи у суді апеляційної інстанції.

У пункті 1.1 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 04.10.2021 сторони передбачили, що сума гонорару адвоката за виконання робіт наведених у п. 1.1 та 1.2 договору у суді апеляційної інстанції становить 35 000 грн.

Пунктом 2 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 01.10.2021 визначено, що обсяг робіт погоджений сторонами: попередня консультація та формування правової позиції - 1000 грн; підготовка апеляційної скарги, формування додатків до неї та подання його до суду - 20000 грн; представництво клієнта у суді апеляційної інстанції - 9000 грн.

Проте, у пункті 1.1 додатку №2 до договору про надання правничої допомоги від 25.12.2021 сторони встановили, що сума гонорару адвоката за виконання робіт наведених у п. 1.1 та 1.2 договору у суді апеляційної інстанції підлягає збільшенню на 10 000. Таким чином, загальна сума гонорару становить 45 000 грн.

Пунктом 2 додатку №2 до договору про надання правничої допомоги від 25.12.2021 визначено, що додатковий обсяг робіт погоджений сторонами: підготовка заперечень на клопотання про доручення доказів та направлення їх до суду апеляційної інстанції й учасникам справи - 5000 грн; представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції (1 судове засідання) - 5000 грн.

Дослідивши матеріали справи та клопотання щодо правничої допомоги з додатками, колегія суддів встановила, що, всупереч ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу, заявниками не надано детальних описів робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, подання яких є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

З огляду на викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із тим, що заявники не надали детальні описи робіт (наданих послуг) виконаних адвокатами, подання яких є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо вирішення питання розподілу судових витрат (правничої допомоги) - відмовити.

2. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" щодо вирішення питання розподілу судових витрат (правничої допомоги) - відмовити.

3. Матеріали справи №910/6158/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття суддями та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 07.09.2022.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун