ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2022 р. Справа№ 911/701/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Полякова Б.М.

Сотнікова С.В.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 (суддя Наріжний С.Ю., повний текст ухвали складено та підписано 29.03.2022)

за заявою боржника Публічного акціонерного товариства «Галич-Авто»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

11.10.2021 до Господарського суду Київської області надійшло клопотання ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Галич-Авто» (надалі - ПАТ «Галич-Авто»/банкрут) арбітражного керуючого Сибаля А.М. від 04.10.2021 № 136 (вх. № 23648/21) про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута, з доданими документами.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 (суддя Наріжний С.Ю., повний текст ухвали складено та підписано 29.03.2022), поміж іншого, відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора ПАТ «Галич-Авто» арбітражного керуючого Сибаля А.М. від 04.10.2021 № 136 (вх. № 23648/21) про затвердження звіту ліквідатора.

Судове рішення прийнято із посиланням на приписи ст.ст. 28, 30, 42, 48, 61, 65 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) та мотивоване тим, що ліквідатором не з`ясовано обставин можливості покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників (акціонерів, учасників).

Також, місцевий господарський суд зазначає про відсутність у матеріалах справи звіту за результатом аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, а також аналізу руху коштів на банківських рахунках банкрута в Публічному акціонерному товаристві «Промінвестбанк».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» (надалі - ТОВ «Принцип Плюс»/скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити клопотання ліквідатора банкрута про затвердження звіту.

У апеляційній скарзі ТОВ «Принцип плюс» зазначає наступне:

- до початку засідання 01.02.2022 ліквідатором разом зі звітом було надано до суду всі документи (додатки) визначені в ст. 65 КУзПБ, не виявлення або не реалізацію майнових активів банкрута у повному обсязі не було доведено, отже звіт ліквідатора підлягав затвердженню;

- дії/бездіяльність ліквідатора щодо застосування/не застосування останнім норм ч. 2 ст. 61 КУзПБ не оскаржувалися, а отже суд не може надавати їм окрему правову оцінку під час процедури, що здійснюється відповідно ст. 65 КУзПБ (затвердження звіту);

- висновки щодо руху коштів на рахунках банкрута відкритих у банківських установах, невжиття заходів щодо аналізу фінансового стану, інших недоліків роботи ліквідатора, судом в порушення статей 74, 76, 77 ГПК України зроблено на основі припущень, оскільки ліквідатор звертався до ПАТ «Промінвестбанк» з проханням про надання інформації про відкриті рахунки та рух коштів на них, однак не отримав такої інформації у зв`язку з ліквідацією банку;

- рішення комітету кредиторів від 15.04.2021 (протокол № 3), яким вирішено питання субсидіарної відповідальності не оскаржувалося, є чинним та не може самостійно спростовуватися судом;

- місцевий господарський суд безпідставно утручається в повноваження ліквідатора, чим порушуються положення ч. 2 ст. 61 КУзПБ.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 у справі № 911/701/20 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/701/20 за заявою боржника Публічного акціонерного товариства «Галич-Авто» про банкрутство; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи 911/701/20.

05.05.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/701/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 у справі № 911/701/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 залишено без руху.

19.05.2022 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги з додатками, а саме із доказами надіслання копії апеляційної скарги учасникам справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 у справі № 911/701/20 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі №911/701/20 призначено на 29.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 у справі № 911/701/20 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 на 31.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 у справі № 911/701/20, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2484/22 від 29.08.2022 у зв`язку з перебуванням суддів Грека Б.М. та Остапенка О.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/701/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2022 для розгляду справи №911/701/20 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 у справі № 911/701/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., Поляков Б.М., Сотніков С.В.

Також, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 у справі № 911/701/20 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Клопотання заявлені учасниками справи

30.08.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника апеляційної скарги та його представника.

Явка представників сторін

Представники учасників справи 31.08.2022 у судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 у справі № 911/701/20 була надіслана судом апеляційної інстанції на електрону адресу учасників справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

Також, необхідно вказати, що судом апеляційної інстанції враховано клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» про розгляд справи без участі заявника апеляційної скарги та його представника.

При цьому колегія суддів робить акцент на тому, що відповідно до приписів частин 6 та 7 статті 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/701/20 за заявою ПАТ «Галич-Авто» про банкрутство, провадження в якій відкрите ухвалою суду від 07.07.2020.

Постановою Господарського суду Київської області від 27.10.2020 у справі № 911/701/20 визнано ПАТ «Галич-Авто» банкрутом і відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сибаля А.М.

На даний час провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Як зазначалось вище, 11.10.2021 до Господарського суду Київської області надійшло клопотання ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Галич-Авто» (надалі - ПАТ «Галич-Авто»/банкрут) арбітражного керуючого Сибаля А.М. від 04.10.2021 № 136 (вх. № 23648/21) про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута, з доданими документами.

Також, слід зазначити, що матеріали справи містять письмові заперечення ГУ ДПС у Київській області (вх. № 25906/21) проти затвердження звіту ліквідатора та ліквідації Банкрута, які надійшли до суду першої інстанції 09.11.2021.

За результатами розгляду вищевказаного клопотання про затвердження звіту ліквідатора постановлено ухвалу суду, яка наразі оскаржуються.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Північний апеляційний господарський суд розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Положеннями статті 62 та частини 1, 2 статті 65 КУзПБ передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинно виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

За змістом наведених норм правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього КУзПБ повноважень, повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, продажу майна боржника, проведення розрахунків з кредиторами за результатами такої діяльності.

Як вбачається із судової практики Верховного Суду в постановах у справах № 927/1191/14 від 14.02.2018, № 904/5948/16 від 08.05.2018, №905/2727/16 від 23.05.2018, № 904/4863/13 від 06.06.2018, дії ліквідатора мають бути направлені на формування ліквідаційної маси та задоволення вимог кредиторів й ліквідатор зобов`язаний вжити всіх заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Розгляд та затвердження ліквідаційного балансу судом є обов`язковим предметом судового засідання, за наслідком якого приймається рішення про ліквідацію (припинення) юридичної особи боржника. Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи.

Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен надати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, в тому числі додержання порядку продажу майна банкрута, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству складеного ліквідаційного балансу та всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута.

Висновки суду про встановлені обставини та їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Подібний за змістом висновок Верховний Суд неодноразово викладав у своїх постановах, зокрема, в постанові від 12.09.2019 у справі №914/3812/15.

Зазначаючи про принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, Верховний Суд, зокрема, у постанові від 02.09.2021 у справі №910/3438/13 також звертає увагу на критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, з урахуванням чого на кредитора або іншу особу, яка оспорює дотримання цього принципу, покладений обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси.

Тож згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду заперечуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника з підстав неналежного виконання ліквідатором боржника своїх обов`язків у ліквідаційній процедурі та неповноти здійснених ним заходів у цій процедурі, з урахуванням положень частини шостої статті 61 КУзПБ, статей 13, 74 ГПК України, кредитор або інша особа має довести, що ці порушення з боку ліквідатора мали місце та призвели до недотримання порядку здійснення ліквідаційної процедури, і тим самим вплинули на формування ліквідаційної маси і на задоволення вимог кредиторів, відтак - на результати ліквідаційної процедури боржника, а подальше провадження у справі про банкрутство в контексті збільшення судових витрат у справі та застосування додаткових інструментів задля задоволення вимог кредиторів є виправданим.

Натомість ліквідатор у звіті, в силу покладених на нього КУзПБ завдань у ліквідаційні процедурі, має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута. Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси.

Повноваження ліквідатора визначені статтею 61 КУзПБ, зокрема, згідно з частиною 2 якої під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Верховний Суд неодноразово (зокрема у постанові від 07.10.2021 у справі №914/3812/15) звертав увагу на те, що невід`ємним критерієм дотримання принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі є з`ясування усіх необхідних обставин для вирішення питання покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника через доведення його до банкрутства.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.

Притягнення винних у доведені до банкрутства осіб до субсидіарної відповідальності є механізмом відновлення порушених прав кредиторів, а також стимулюванням добросовісної поведінки засновників, керівників та інших осіб пов`язаних з боржником і як наслідок недопущення здійснення права власності на шкоду інших осіб.

Першочерговою метою застосування цього механізму є створення для кредиторів у межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав, законних інтересів та задоволення вимог, що відповідає загальній меті процедур банкрутства та кореспондується з обов`язком здійснення ліквідатором всієї повноти передбачених законом повноважень і заходів спрямованих на досягнення цієї мети у ліквідаційній процедурі.

У постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 Верховний Суд вказав, що за відсутності у диспозиції частини другої статті 61 КУзПБ конкретизації обставин (дій/бездіяльності винних осіб), що підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, при вирішенні цього питання мають братися до уваги також положення частини першої статті 215 Господарського кодексу України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

- вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

- прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

- прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій на користь інших юридичних осіб чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Тобто саме детальний аналіз ліквідатором фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи (висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.10.2019 у справі №906/904/16, від 02.09.2020 у справі №923/1494/15, від 24.02.2021 у справі №902/1129/15 (902/579/20)).

Отже, поданий на затвердження звіт ліквідатора з додатками має включати обґрунтовані висновки щодо наявності/відсутності підстав покладення на відповідних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства, підтверджені як аналізом фінансового становища банкрута, так і безпосереднім дослідженням підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство та сукупності правочинів, інших юридичних дій, здійснених під впливом винних осіб, а також їх бездіяльності, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

Під час затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу висновки ліквідатора щодо відсутності підстав покладення субсидіарної відповідальності на пов`язаних з боржником осіб підлягають перевірці господарським судом на предмет їх правомірності, повноти та обґрунтованості, із наведенням відповідної мотивованої оцінки в ухвалі суду за результатами розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №904/904/20.

Так, до звіту ліквідатора арбітражного керуючого Сибаля А.М. за підсумком процедури ліквідації ПАТ «Галич-Авто» додано низку доказів на підтвердження вжиття заходів щодо виявлення активів Боржника.

Загальний розмір пасиву боржника згідно реєстру вимог кредиторів складає 17909558,96 грн.

В ході інвентаризації майна боржника встановлено наявність у боржника активів (необоротних активів, грошових коштів, дебіторської заборгованості) балансовою вартістю на загальну суму 108 620,57 грн.

За результатом проведеної оцінки активів Боржника ліквідатором встановлено, що їх залишкова ринкова вартість становить 7200,00 грн. Відповідно до рішення комітету кредиторів Боржника (протокол № 2 від 08.12.2020), враховуючи, що рухоме майно Банкрута складається з 6 одиниць обладнання, ринкова вартість кожної з яких не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, ліквідатору Банкрута надано згоду на безпосередній продаж майна Банкрута шляхом укладення договорів купівлі-продажу з покупцем за ціною, не нижче ринкової. Відповідне майно (обладнання) Боржника продане ліквідатором за ціною 7200,00 грн.

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором будь-які інші активи банкрута виявлено не було.

Ліквідатор вважає вжиті заходи повними та достатніми для висновку про завершення ліквідаційної процедури, що підтверджується протоколом № 5 від 13.09.2021 засідання комітету кредиторів у даній справі, відповідно до якого комітет кредиторів схвалив поданий звіт та визнав роботу ліквідатора задовільною.

Слід зазначити, що комітетом кредиторів прийнято рішення (протокол №3 від 15.04.2021) визнати за недоцільне звертатись ліквідатору до суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника, оскільки для цього немає відповідних фактичних і правових підстав - відсутні ознаки доведення боржника до банкрутства з вини таких осіб.

Отже, у зв`язку з прийняттям комітетом кредиторів вказаного вище рішення ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Сибалем А.М. не вживались заходи щодо звернення до суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника або учасників боржника.

В силу ч. 2 ст. 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Правовий аналіз вказаної норми КУЗПБ свідчить про те, що прийняття рішення щодо звернення до суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника на керівника або учасників Боржника належить виключно до повноважень арбітражного керуючого ліквідатора, а не комітету кредиторів.

Таким чином, прийняте комітетом кредиторів ПАТ «Галич-Авто» рішення (протокол № 3 від 15.04.2021) не є безумовною підставою для невжиття ліквідатором відповідних заходів, обов`язок вжиття яких покладено на ліквідатора в силу закону.

Поміж іншого, ліквідатор зазначив, що за результатом проведеного в ході ліквідаційної процедури аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, ліквідатором не було виявлено ознак доведення боржника до банкрутства. Однак, ліквідатором не було надано відповідного звіту за результатом аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, з якого можливо встановити вказані обставини.

Оскільки положення ч. 2 ст. 61 КУзПБ не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, відтак, саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № Б8/191-10.

Отже, враховуючи відсутність здійсненого ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Сибалем А.М. на стадії ліквідаційної процедури аналізу фінансово-господарської діяльності ПАТ «Галич-Авто» у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, з відповідним висновком про відсутність ознак дій з доведення до банкрутства, то ліквідатором банкрута недотримано принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі.

Крім того, кредитор ГУ ДПС у Київській області неодноразово зверталося до ліквідатора банкрута із запитами про надання інформації щодо руху коштів за останні три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство на банківських рахунках Банкрута в ПАТ «Промінвестбанк», які були закриті у 2019 році.

Проте, ліквідатор банкрута відмовив ГУ ДПС у Київській області у наданні запитуваних відомостей, оскільки комітет кредиторів не висував ліквідатору вимоги про необхідність аналізу руху коштів на відповідних рахунках.

Як повідомив ліквідатор, фактично аналіз руху коштів на банківських рахунках Банкрута в ПАТ «Промінвестбанк» не здійснювався.

Слід зазначити, що вказана позиція ліквідатора банкрута є необґрунтованою, оскільки банківські рахунки ПАТ «Галич-Авто» в ПАТ «Промінвестбанк» були відкриті 04.03.2014 та 22.05.2013 та були закриті 30.10.2019 і 22.10.2019 відповідно, отже за півроку до звернення боржника до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, вказані банківські рахунки банкрута були діючими під час трьохрічного «підозрілого періоду» в розумінні ст. 42 КУзПБ, а відтак, з метою дотримання принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі ліквідатор банкрута зобов`язаний проаналізувати рух коштів на всіх банківських рахунках банкрута, зокрема враховуючи те, що на необхідності вжиття даних заходів акцентував один з кредиторів.

Доводи скаржника про те, що ліквідатору не надано відповіді від ПАТ «Промінвестбанк» стосовно інформації про відкриті рахунки та рух коштів у зв`язку з ліквідацією банку є необґрунтованими, оскільки не надано доказів звернення ліквідатора до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Промінвестбанк» та/або звернення до суду із клопотанням про витребування таких доказів.

Невжиття ліквідатором вказаних вище заходів щодо аналізу руху коштів на всіх банківських рахунках банкрута, які були актуальними протягом здійснення товариством господарської діяльності до початку процедури банкрутства, свідчить про неналежне виконання повноважень ліквідатора, передбачених ч. 1 ст. 61 КУзПБ, зокрема щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута.

Враховуючи допущення ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Сибалем А.М. вказаних вище недоліків в ліквідаційній процедурі, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для затвердження звіту ліквідатора від 13.09.2021 № 131 за підсумком процедури ліквідації ПАТ «Галич-Авто» та відмову у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута від 04.10.2021 № 136.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, судом покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Принцип Плюс» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2022 у справі № 911/701/20 залишити без змін.

3. Справу № 911/701/20 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено та підписано - 06.09.2022.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Поляков

С.В. Сотніков