УХВАЛА

02.09.2022Справа № 910/8279/22

Суддя Господарського суду міста Києва Щербаков С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелиум Трейд» (43023, м. Луцьк, вул. Конякіна, буд. 2, ідентифікаційний код - 42796913)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротекстиль» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, ідентифікаційний код - 32043726)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротекстиль» заборгованості у розмірі 64 120, 00 грн. на підставі договору № 1ЄВТ0210015 оренди нежитлового приміщення від 09.02.2021.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гелиум Трейд» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротекстиль» заборгованості у розмірі 64 120, 00 грн. на підставі договору № 1ЄВТ0210015 оренди нежитлового приміщення від 09.02.2021.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелиум Трейд» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про направлення заяви за територіальною підсудністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно статті 149 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Так, за загальним правилом, відповідно до приписів ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність справ, що виникають зі спорів щодо нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 р. у справі № 640/16548/16-ц до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 року у справі № 910/10647/18 у питанні щодо застосування статті 30 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Крім того слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 № 911/2390/18 зроблено наступні висновки: за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 та від 16.02.2021 у справі №911/2390/18.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Тому , на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, приймаючи до уваги викладені в постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 висновки Великої Палати Верховного Суду та зважаючи на те, що спір у даній справі виник внаслідок неналежного виконання боржником зобов`язань щодо повернення комунально-забезпечувального платежу, сплаченого заявником під час оренди нежитлового приміщення № 587.4 загальною площею 188, 48 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що спір має вирішуватись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна, яке було предметом договору.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелиум Трейд» Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротекстиль» про видачу судового наказу в порядку наказного провадження за Розділом ІІ Господарського процесуального кодексу України про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротекстиль» заборгованості у розмірі 64 120, 00 грн. на підставі договору № 1ЄВТ0210015 оренди нежитлового приміщення від 09.02.2021, разом з доданими до неї документами підлягає передачі за територіальною підсудністю до Господарського суду Харківської області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелиум Трейд» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротекстиль» заборгованості у розмірі 64 120, 00 грн. на підставі договору № 1ЄВТ0210015 оренди нежитлового приміщення від 09.02.2021 з доданими до неї матеріалами передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Харківської області (майдан Свободи, 5/1, Харків, Харківська область, 61000).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 02.09.2022

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.