СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Харків Справа № 917/1662/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Ламанової А.В.

від позивачів - не з`явилися

від відповідача - Захарова Т.В., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика", (вх.№721 П/З) на рішення Господарського суду Полтавської області від 11.05.2022 (повний текст складено та підписано 19.05.2022 року у м. Полтава) у справі №917/1662/21 суддя Тимощенко О.М.

за позовною заявою

1. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

2. ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика", вул. Лесі Українки, буд. 2, с. Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39741

про стягнення вартості часток у статутному капіталі товариства

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача, Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька Птахофабрика" про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька Птахофабрика" на користь ОСОБА_1 вартості належної ОСОБА_1 частки у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька Птахофабрика" у розмірі 118 905,20 грн.

Ухвалою від 10.11.2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі № 917/1662/21 у порядку загального позовного провадження.

08.11.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 про стягнення вартості належної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" у розмірі 126 504,00 грн.

Ухвалою від 23.11.2021 року суд відкрив провадження у справі № 917/1738/21.

Ухвалою суду від 22.12.2021 було об`єднано справи №917/1662/21 та №917/1738/21 в одне провадження та присвоєно номер - №917/1662/21.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.05.2022 позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" на користь ОСОБА_1 118 905,20 грн вартості частки, 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу, 2270 грн витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" на користь ОСОБА_2 126 504 грн вартості частки, 3860 грн витрат на професійну правничу допомогу, 2270 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач, Товариство з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" звернулося до суду з апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/1662/21 від 11.05.2022 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності.

Так, зокрема, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на порушення норм матеріального права під час застосування судом процедури обміну акцій на частку в статутному капіталі чи викуп таких акцій. Реорганізація Товариства відбулася в 2011 році. На момент реорганізації ЗАТ керувалося Рішенням державної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Про затвердження Порядку скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій» №222 від 30.12.1998.

Відповідно до п.7 цього ж Рішення Акціонерне товариство, що прийняло рішення про припинення діяльності товариства шляхом його реорганізації, зобов`язано здійснити обмін акцій на частки у статутному капіталі товариства, що створюються під час реорганізації, та викуп акцій до їх державної реєстрації.

Зазначений порядок це єдиний можливий шлях встановлений законодавством для включення акціонера до складу учасників Товариства або обміну акцій (їх викупу), які проводяться при реорганізації. Інших варіантів законодавством не встановлено на час реорганізації Товариства та на сьогодні.

Таким чином, на думку апелянта, приймаючи рішення суд першої інстанції не врахував той факт, що на сьогоднішній день процедура отримання коштів в обмін на акції ТДВ «Птахофабрика «Росія» є повністю завершеною та її відновлення є порушенням законодавства.

Щодо порушення норм матеріального права та не застосування строку позовної давності.

Як вважає апелянт, суд суперечить сам собі, оскільки зазначає, що позивач повинен довести факт, що він не міг дізнатися раніше про своє порушене право, але жодного доказу від позивача не надходило, і наступним реченням суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження пропущення строку позовної давності. Таким чином, суд перекладає обов`язок доказування поважності пропуску строку позовної давності з позивачів на відповідача.

Апелянт наводить висновок Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи №916/594/21 від 17.02.2022, в якому суд зазначає: «суд зобов`язаний у будь-якому випадку, в разі подання заяви про застосування наслідків спливу строку позовної давності, розглянути її, і якщо позовна давність спливла - відмовити у позові у зв`язку з її закінченням за відсутності наведених позивачем поважних причин пропуску вказаного строку.

В разі визнання судом поважними причин пропуску строку позовної давності, саме на позивача покладено обов`язок доведення тієї обставини, що зазначений строк було пропущено з поважних причин. Це також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести відсутність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення позивача з вимогою про захист порушеного права».

Якщо суд дійде висновку про те, що позовна давність пропущена з поважної причини, то у своєму рішенні наводить відповідні мотиви з посиланням на докази на підтвердження цих висновків. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними, зокрема, у постановах ВС від 08.06.2022 по справі № 910/11669/18, від 15.05.2020 зі справи № 922/1467/19, від 21.08.2019 зі справи № 911/3681/17, від 13.01.2022 зі справи № 914/1962/19.

В оскаржуваному рішенні взагалі не було наведено мотивів з посиланням на докази, що підтверджують поважність пропуску строку позовної давності позивачів, суд лише зазначає, що відповідач не довів зворотнього.

Як вважає скаржник, судом першої інстанції було допущено помилки при відмові у застосуванні строку позовної давності у зв`язку з безпідставним відхиленням доводів відповідача (навіть не обґрунтовуючи їх відхилення та взагалі не зазначення їх у судовому рішенні) та перекладанням обов`язку доказування пропущення строку позовної давності з позивачів на відповідача.

Скаржник вважає, що судом було порушено норми матеріального права при розрахунку вартості частки позивача.

Суд першої інстанції не врахував доводи відповідача, що відповідно до висновку про вартість майна (який наявний в матеріалах справи, доданий разом з запереченнями) ринкова вартість 1 акції складає 95 коп. Таким чином, станом на 2011 рік ринкова вартість частки позивача становила би 4 526,75 грн. з наступного розрахунку:

4765 акцій позивача * 0,95 грн.(ринкова вартість 1 акції)= 4 526,75 грн.

Крім того, відповідно до Рішення державної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Про затвердження Порядку скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій» викуп акцій здійснюється за договірною ціною, але не нижче номіналу. Оскільки між сторонами немає домовленості, максимальна сума, яку має право вимагати позивач становить 1 191,25 грн.

Таким чином, скаржник вважає, що позивачі застосовують більш вигідний для них метод розрахунку частки. Товариство має право купувати акції учасників за договірною ціною та не змушене запропонувати всім продавцям однакову суму за 1 акцію відповідно до законодавства, що було чинним на той час, відповідач був лише обмежений нижньою границею вартості акцій.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 поновлено Товариству з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 11.05.2022 у справі №917/1662/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" на рішення Господарського суду Полтавської області від 11.05.2022 у справі №917/1662/21. Встановлено строк позивачам до 27.07.2022 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим сторонам у справі та заяв, клопотань та заперечення (у разі наявності). Зупинено дію рішення Господарського суду Полтавської області від 11.05.2022 у справі № 917/1662/21.

25.07.2022 представником позивачів надіслано до Східного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд рішення Господарського суду Полтавської області від 11.05.2022 у справі №917/1662/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТДВ "Кременчуцька птахофабрика" від 28.06.2022 без задоволення.

Стягнути з ТДВ "Кременчуцька птахофабрика" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу з підготовки та складання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 3000 грн.

Стягнути з ТДВ "Кременчуцька птахофабрика" на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу з підготовки та складання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 3000 грн.

18.08.2022 на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла відповідь відповідача на відзив на апеляційну скаргу, яка судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

У відповіді на відзив скаржник просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Полтавської області по справі № 917/1662/21 від 11.05.2022 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову та застосувати строк позовної давності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2022 справу було призначено до розгляду на 07.09.2022 о 14.45.

Позивачі звернулись до суду апеляційної інстанції із заявою про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання з`явився, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції вжито належних заходів щодо повідомлення сторін про час та місце судового розгляду справи, явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, учасникам справи була надана можливість висловити та викласти свою позицію з приводу спірних питань, матеріали справи містять достатній обсяг відомостей та документів для розгляду апеляційної скарги, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю позивачів за наявними в ній матеріалами.

Судом здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами фіксації згідно ст.222 ГПК України та складено протокол судового засідання (ст.223 ГПК України).

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції згідно ст. 269 ГПК України, заслухавши представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, встановила наступне.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є власниками цінних паперів (іменних акцій) ЗАТ "Птахофабрика Росія", що було перетворено у ТДВ "Птахофабрика Росія", яке в подальшому змінило назву на ТДВ "Кременчуцька птахофабрика" (Відповідач). 31 травня 2011 року відбулися Загальні Збори учасників Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія", на яких було прийнято рішення про припинення Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія" шляхом перетворення в Товариство з додатковою відповідальністю. В подальшому, 17 серпня 2011 року мали місце Установчі збори учасників (засновників) Товариства з додатковою відповідальністю "Птахофабрика Росія", що внаслідок низької явки були перенесені на 31 серпня 2011 року, за результатами яких складений Протокол № 1.

Позивачі вказують, що на час проведення зборів уже не працювали на птахофабриці, жодних повідомлень про проведення установчих зборів 17.08.2011 та 31.08.2011 не отримували, оголошень про їх проведення у пресі не зустрічали, тож не могли взяти в них участь. Відтак, позивачі були позбавлені права подати заяву про вступ до ТДВ "Птахофабрика Росія" та фактично втратили свою частку, на яку мали право як акціонери ЗАТ - на даний час частка позивачів та інших колишніх акціонерів закріплена за Товариством з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика", що не заперечується відповідачем та підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Про порушення своїх прав позивачі дізналися у 2018 році, зверталися до відповідача з вимогою включити їх до складу учасників ТДВ "Кременчуцька птахофабрика", однак позивачів до складу учасників ТДВ "Кременчуцька птахофабрика" не включили, добровільного врегулювання спору досягти не вдалося, що й стало підставою для звернення позивачів до суду із позовами.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі надають докази, а саме копії: сертифікатів акцій, протокол №1 установчих зборів учасників (засновників) ТДВ "Птахофабрика Росія", звіту про наслідки обміну акцій у статутному капіталі ЗАТ "Птахофабрика Росія" на письмові зобов`язання про видачу часток у статутному капіталі ТДВ Птахофабрика Росія" від 12 серпня 2011 року, трудових книжок позивачів, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Постанови № 94-ПО від 17 жовтня 2006 року, Постанови № 95-ПО від 17 жовтня 2006 року , виписки з Протоколу № 5 від 21.06.2004 року , заяви за вих. № 1 від 31 травня 2021 року та копія відповіді на цю заяву, заяви за вих. № 3 від 20 липня 2021, заяви за вих. № 4 від 20 липня 2021 року, сертифікату учасника ТДВ "Кременчуцька птахофабрика" ОСОБА_3 , письмове зобов`язання ОСОБА_4 № 335 від 11 липня 2011 року, витягу з протоколу № 6 від 14 травня 2019 року, довідки АТ КБ "Приват Банк" від 13 жовтня 2021 року, Лист за вих. № 214 від 03 липня 2019 року, заяви свідка ОСОБА_3 , передавального акту станом на 31 липня 2011 року, виписки з Протоколу № 5 від 21.06.2004 року, заяви від 14 травня 2019 року, відповіді на заяву №272 від 07.09.2020 року, заяви за № 3 від 12 вересня 2021 року, заяви за № 2 від 12 вересня 2021 року, листа за № 112 від 03.06.2021 року, сертифікату учасника ТДВ "Кременчуцька птахофабрика" ОСОБА_3 , рішення суду у справі № 917/1200/20, письмові зобов`язання ОСОБА_4 ВХ № 335 та ОСОБА_5 № 333 від 11 липня 2011 року.

Відповідач проти позовних вимог заперечував з мотивів, викладених у відзивах Зокрема, відповідач вказує, що:

- повідомлення за наслідками щодо обміну акцій ЗАТ "Птахофабрика Росія" на долю в складі учасників ТДВ "Птахофабрика Росія» було направлено всім учасникам Товариства;

- повідомлення про загальні збори ЗАТ "Птахофабрика Росія", призначені на 31 травня 2011 року, серед порядку денного якого є реорганізація Товариства з ЗАТ до ТДВ та повідомлення про загальні збори ТДВ "Птахофабрика Росія", призначені на 17 серпня 2011 року, серед порядку денного якого є затвердження звіту та порядку обміну зобов`язань на частку у статутному капіталі Товариства та затвердження кількості учасників Товариства, були оприлюднені в газеті.

- позивачами пропущені строки позовної давності. На думку відповідача, саме з серпня 2011 року позивачі могли дізнатися про своє порушене право, оскільки на відміну від акціонерного товариства, перелік учасників товариства з додатковою відповідальністю є відкритим та відображається у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, в своїй позовній заяві по справі № 917/1200/20 ОСОБА_1 зазначає, що про те, що про зазначені події позивач 1 дізналась у березні 2018 року, а ОСОБА_2 у березні 2018 року звертався до відповідача із заявою про включення до складу учасників.

- відповідно до Рішення державної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Про затвердження Порядку скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій" викуп акцій здійснюється за договірною ціною, але не нижче номіналу. Навіть, якщо припустити, що позивачі не порушили строк позовної давності та мають право на отримання коштів у зв`язку з викупом акцій в процесі реорганізації ЗАТ "Птахофабрика "Росія", то вартість таких коштів для позивача ОСОБА_2 становить від 1 191,25 грн (номінальна вартість акцій позивача) до 4 526,75 грн (ринкова вартість акцій позивача), а для ОСОБА_1 максимальна сума становить 1 187,75 грн.

Заперечення відповідач обґрунтовує наступними доказами: передавальний акт станом на 31.07.2011, звіт про наслідки обміну акцій у статутному капіталі ЗАТ "Птахофабрика Росія" на письмові зобов`язання про видачу часток у статутному капіталі ТДВ від 12.08.2011р., витяги з преси (оголошення); копія позовної заяви ОСОБА_1 у справі №9171200/20, лист про включення до складу учасників від 16.03.2018 року; копією висновку про вартість майна від 20.06.2011 року, копіями протоколів ТДВ "Птахофабрика Росія" від 17.08.2011року, загальних зборів ЗАТ "Птахофабрика Росія" від 31.05.2011 року, загальних зборів ЗАТ "Птахофабрика Росія" від 17.08.2011 року, протоколу № 4 від 18.07.1995 року про створення ЗАТ "Птахофабрика Росія".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наступне.

Позивачі звернулися до суду в межах строку позовної давності.

У позивачів наявне право на отримання частки у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" в обмін на письмові зобов`язання ЗАТ "Птахофабрика Росія".

Відповідно до передавального акту станом на 31 липня 2011 року всі майнові права, грошові кошти, зобов`язання та інші обов`язки, які у зв`язку з перетворенням Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія" перейшли до його правонаступника - Товариства з додатковою відповідальністю "Птахофабрика Росія". Також в акті вказано, що частки акціонерів ЗАТ "Птахофабрика "Росія" власники письмових зобов`язань, які до дати проведення установчих зборів ТДВ "Птахофабрика "Росія" не виявили бажання вступити до складу ТДВ "Птахофабрика "Росія" та не надали згоду на обмін їх акцій на частки в статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика "Росія" закріплюються за ТДВ "Птахофабрика "Росія". Перелік таких власників додається до даного Передавального акту та є його невід`ємною частиною. Термін обміну письмових зобов`язань на частки у статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика "Росія" не обмежується.

При розрахунку ціни позову в поданих позовних заявах про стягнення вартості часток у статутному капіталі товариства позивачі здійснювали розрахунок процентних часток акцій у статутному (складеному) капіталі ТДВ "Кременчуцька птахофабрика", а також розрахунок фактичної вартості цих часток виходячи з фактичних розрахунків, що здійснені безпосередньо відповідачем, з іншими акціонерами, зокрема з ОСОБА_4 (стосовно процентної частки акцій у статутному (складеному) капіталі) та з ОСОБА_6 (стосовно вартості частки акцій у статутному (складеному) капіталі).

Заперечення відповідача щодо наведених розрахунків суд першої інстанції відхилив, оскільки відповідачем не обґрунтовано різницю між виплатами одним колишнім акціонерам Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія" та наданням при цьому пріоритету таким акціонерам перед іншими при здійсненні виплат.

Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд акцентує увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Суд зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Предметом даного спору є вирішення питання щодо встановлення наявності/відсутності: порушеного права позивачів та обґрунтованості позовних вимог, ефективності обраного позивачами способу захисту, чи пропущено позивачами строк позовної давності при зверненні до суду.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-V1 (далі - Закон №514).

Згідно з частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Закон України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 № 514-V1 набрав чинності 29.04.2009.

Пунктом 2 Розділу VXII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про акціонерні товариства" в редакції, в якій він був прийнятий, було передбачено, що через два роки з дня набрання чинності цим Законом втрачають чинність статті 1-49 Закону України "Про господарські товариства" у частині, що стосується акціонерних товариств.

Згідно з пунктом 4 Розділу VXII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про акціонерні товариства" до приведення у відповідність із цим Законом закони України, інші нормативно-правові акти діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 5 Розділу VXII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про акціонерні товариства" статути та інші внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність з нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

З моменту прийняття Закону України №514 його норми стали спеціальними в регулюванні правовідносин зі створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, визначенні їх правового статусу, прав та обов`язків акціонерів та підлягали застосуванню з моменту набрання ним чинності.

Пункт 14 статті 2 Закону України №514 ( в редакції на момент проведення зборів 31.05.2011 року) визначав повідомлення акціонерам як повідомлення, що містить передбачену законом та статутом акціонерного товариства інформацію і направляється адресату в письмовій формі у спосіб, визначений статутом товариства.

Частиною першою статті 35 Закону №514 передбачено, що письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства та їх порядок денний надсилається кожному акціонеру, зазначеному в переліку акціонерів, складеному в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему

України, на дату, визначену наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають. Встановлена дата не може передувати дню прийняття рішення про проведення загальних зборів і не може бути встановленою раніше, ніж за 60 днів до дати проведення загальних зборів.

Письмове повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний надсилається акціонерам персонально (з урахуванням частини другої цієї статті) особою, яка скликає загальні збори, у спосіб, передбачений статутом акціонерного товариства, у строк не пізніше ніж за 30 днів до дати їх проведення. Повідомлення розсилає особа, яка скликає загальні збори, або особа, яка веде облік прав власності на акції товариства у разі скликання загальних зборів акціонерами. Товариство не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів публікує в офіційному друкованому органі повідомлення про проведення загальних зборів. Публічне акціонерне товариство додатково надсилає повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний фондовій біржі, на якій це товариство пройшло процедуру лістингу, а також не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів розміщує на власній веб-сторінці в мережі Інтернет інформацію, передбачену частиною третьою цієї статті.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачі були власниками цінних паперів (іменних акцій) ЗАТ "Птахофабрика Росія", що підтверджується Сертифікатами акцій (копія - а с. 9, том 1, а.с. 10, том 2).

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2011 року відбулися чергові загальні збори акціонерів ЗАТ "Птахофабрика Росія", на яких було прийнято рішення про припинення Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика Росія" шляхом перетворення в Товариство з додатковою відповідальністю "Птахофабрика Росія", оформлене протоколом № 3 від 31.05.2011 року ( арк. справи 133-147, том 2).

17.08.2011 року були проведені Установчі збори учасників (засновників) ТДВ "Птахофабрика Росія" .

Відповідно до протоколу №1 Установчих зборів учасників (засновників) ТДВ "Птахофабрика Росія" від 17.08.2011р. (арк. справи 122-132, том 2) було прийнято рішення оголосити перерву в установчих зборах до 31.08.2011 року та повідомити акціонерів про таку перерву шляхом розміщення оголошення в офіційному друкованому органі районного значення.

Після перерви на вказаних зборах, серед іншого, було прийнято рішення, що частки акціонерів - власників акцій ЗАТ "Птахофабрика Росія", які до дати проведення установчих зборів не подали відповідні заяви до ЗАТ про бажання вступити до ТДВ та не надали згоду на обмін їх акцій на частки в статутному капіталі ТДВ, закріплюються за ТДВ "Птахофабрика Росія". Перелік таких акціонерів додається до передавального акту, згідно якого ТДВ "Птахофабрика Росія" буде прийнято все майно, права та обов`язки ЗАТ "Птахофабрика Росія".

У разі звернення таких акціонерів ЗАТ до його правонаступника - ТДВ "Птахофабрика Росія" такі акціонери будуть включені до складу ТДВ "Птахофабрика Росія". Термін обміну письмових зобов`язань на частки у статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика Росія" не обмежується (арк. справи 122-132, том 2).

Відповідно до передавального акту станом на 31 липня 2011 року всі майнові права, грошові кошти, зобов`язання та інші обов`язки, які у зв`язку з перетворенням Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія" перейшли до його правонаступника - Товариства з додатковою відповідальністю "Птахофабрика Росія". Також в акті вказано, що частки акціонерів ЗАТ "Птахофабрика "Росія" власники письмових зобов`язань, які до дати проведення установчих зборів ТДВ "Птахофабрика "Росія" не виявили бажання вступити до складу ТДВ "Птахофабрика "Росія" та не надали згоду на обмін їх акцій на частки в статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика "Росія" закріплюються за ТДВ "Птахофабрика "Росія". Перелік таких власників додається до даного Передавального акту та є його невід`ємною частиною. Термін обміну письмових зобов`язань на частки у статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика "Росія" не обмежується ( арк. справи 16, том 1).

У Звіті про наслідки обміну акцій у статутному капіталі ЗАТ "Птахофабрика Росія" на письмові зобов`язання про видачу часток у статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика Росія" від 12.08.2011 року вказано, що письмові зобов`язання надані всім акціонерам ЗАТ "Птахофабрика Росія" шляхом направлення рекомендованих поштових листів згідно реєстру відправлень рекомендованих повідомлень від 15.07.2011 року. Письмові зобов`язання про надання часток у статутному (складеному) капіталі ТДВ "Птахофабрика Росія" надіслані 415 акціонерам, на суму 4 207 476 акцій загальною вартістю 1 051 869 грн. У акціонерів Закритим акціонерним товариством "Птахофабрика Росія" акцій викуплено не було, так як жоден з акціонерів не подав заяву про викуп у них акцій ЗАТ "Птахофабрика Росія"( арк. справи 20, том 1).

Також 17.08.2011 року відбулися позачергові загальні збори акціонерів ЗАТ "Птахофабрика Росія" , на яких прийнято рішення, оформлені протоколом № 4 ( арк. справи 149-160, том 2). Зокрема, на вказаних зборах прийняті рішення про затвердження передавального акту ЗАТ "Птахофабрика Росія", затвердження звіту про наслідки обміну акцій у статутному капіталі ЗАТ "Птахофабрика Росія" на письмові зобов`язання про видачу відповідної кількості часток у статутному ТДВ, що створюється внаслідок реорганізації ЗАТ "Птахофабрика Росія", визначення строків та порядку обміну та ін.

В матеріалах справи відсутні докази персонального письмового повідомлення позивачів про збори акціонерів 31.05.2011 року та 17.08.2011, про установчі збори 17.08.2011 року та 31.08.2011 року.

Також відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження факту направлення позивачам письмового зобов`язання про надання часток у статутному (складеному) капіталі ТДВ "Птахофабрика Росія".

Обов`язок викупу акцій у позивачів не був здійснений, що визнається учасниками справи.

Таким чином висновок суду про те, що у позивачів наявне право на отримання частки у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" в обмін на письмові зобов`язання ЗАТ "Птахофабрика Росія", з яким погоджується суд апеляційної інстанції, є правомірним, обґрунтованим та документально підтвердженим.

Відповідно до пункту 5 Порядку скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 222 від 30.12.1998 року (втратило чинність на підставі Рішення Нацкомісії з цінних паперів та фондового ринку 737 від 23.04.2013), акціонерне товариство, що прийняло рішення про припинення діяльності товариства шляхом його реорганізації, зобов`язано здійснити оцінку та викуп акцій акціонерів, які вимагають цього, у разі, коли ці акціонери не голосували за прийняття загальними зборами акціонерів рішення про припинення діяльності товариства шляхом його реорганізації та звернулись до товариства з письмовою заявою. Викуп акцій здійснюється за ціною, що визначається за домовленістю сторін, але не нижчою за номінальну вартість.

Пунктом 7 цього ж Порядку передбачено, що акціонерне товариство, що прийняло рішення про припинення діяльності товариства шляхом його реорганізації, зобов`язано здійснити обмін акцій на частки у статутному фонді товариств, що створюються під час реорганізації, або викуп акцій до їх державної реєстрації.

Проте, всупереч наведеному Порядку та передавальному акту станом на 31 липня 2011 року акції позивачів не були ані викуплені, ані обміняні акції на частки у статутному фонді товариства, що було створено, чим було порушено права позивачів.

Позивачі зверталися до відповідача з проханням включити їх до складу учасників товариства, провести виплату за частку, надати документи, що підтверджується листами від 16.03.2018 року, 14.05.2019 року, 31.05.2021 року, 12.10.2021 року (арк. справи 29-31, том 1, арк. справи 31, том 2, арк. справи 34-35, том 2 , арк. справи 136, том 2 ).

Відповідач листами від 03.06.2021 року (зворотній бік арк. справи 29, том 1, від 03.07.2020 року ( арк. справи 40, том 1) відмовив позивачам у вступі до складу учасників товариства, мотивуючи тим, що керівник товариства не уповноважений на внесення змін до складу учасників Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" та введення карантину в Україні, що перешкоджає проведенню загальних зборів.

У листі від 07.09.2020 року на адресу ОСОБА_2 (арк. справи 32-33, том 1) відповідач зазначив, що товариство не уповноважене на внесення змін до реєстру щодо зміни складу учасників та не має і не може мати документи, які б могли бути подані з метою включення учасника товариства.

Такі дії відповідача свідчать, що він усіляко ухилявся від вирішення питання про включення позивачів до складу учасників ТДВ "Кременчуцька птахофабрика".

Доводи апелянта з посиланням на п. 7 Порядку про те, що зазначений порядок це єдиний можливий шлях встановлений законодавством для включення акціонера до складу учасників Товариства або обміну акцій (їх викупу), які проводяться при реорганізації; інших варіантів законодавством не встановлено на час реорганізації Товариства та на сьогодні, судова колегія відхиляє з наступного.

Згідно пункту 7 Порядку Акціонерне товариство, що прийняло рішення про припинення діяльності товариства шляхом його реорганізації, зобов`язано здійснити обмін акцій на частки у статутному капіталі товариства, що створюються під час реорганізації, та викуп акцій до їх державної реєстрації. Проте, всупереч обов`язку товариства щодо здійснення обміну акцій на частки та викуп акцій до їх державної реєстрації, станом на 31 липня 2011 року акції позивачів не були ані викуплені, ані обміняні акції на частки у статутному фонді товариства, що було створено.

До позовних заяв позивачі додали Звіт про наслідки обміну акцій у статутному капіталі ЗАТ «Птахофабрика Росія» на письмові зобов`язання про видачу часток у статутному капіталі ТДВ «Птахофабрика Росія» (додаток до протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ЗАТ«Птахофабрика Росія» від 17 серпня 2011 року, в якому зазначено, що даний обмін можна зробити лише за один день, а саме 15 липня 2011 року (день початку обміну і день закінчення обміну), що є порушенням п.1.7 Положення про порядок реєстрації випуску акцій під час реорганізації товариств, що затверджено рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.1998 № 222, яке було чинним на момент реорганізації ЗАТ «Птахофабрика Росія» в ТДВ та проведення Загальних (Установчих) зборів.

Позивачів не було повідомлено, що вони не являються учасниками ТДВ «Птахофабрика Росія», а їх частки у статутному капіталі тимчасово, зокрема і на даний час, знаходяться на особовому рахунку відповідача і вони мають право звернутися з письмовою заявою про виплату грошових коштів за їх частками.

Тобто, частки позивачів, які відповідач не викупів фактично закріплені за ТДВ «Кременчуцька птахофабрика», що підтверджується Протоколом №1 Установчих зборів учасників (засновників) ТДВ «Птахофабрика Росія» від 17 серпня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23.02.2006 № 3480-1V (в редакції на момент проведення процедури припинення ЗАТ «Птахофабрика «Росія» шляхом перетворення (реорганізації) в ТДВ), акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосується акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств і законодавством про інститути спільного інвестування.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 №2275-VШ, учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач порушив право власності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як акціонерів підприємства, а саме право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю (майном), в даному випадку часткою в статутному капіталі Товариства, що гарантовано їм ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. (ратифікована державою Україна Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), Першого Протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року та набула чинності для України 11 вересня 1997р., так і нормами національного законодавства України, ст. 41 Конституції України, ст.ст.319,321 ЦК України.

Стосовно доводів апелянта відносно застосування строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Перебіг позовної давності обчислюється за загальним правилом від дня, коли особа довідалася (могла довідатись) про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що позивачі не могли дізнатися про порушення своїх прав у 2011 році, як вважає відповідач, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази персонального письмового повідомлення позивачів про збори акціонерів 31.05.2011 року та 17.08.2011, про установчі збори 17.08.2011 року та 31.08.2011 року.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що позивачі зверталися до відповідача у березні 2018 року із листами про включення їх до складу учасників товариства, що підтверджує обставину про порушення їх прав саме у березні 2018 року.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦКУ, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на всій території України. Карантин неодноразово продовжувався. Так, п. 1 Постанови КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09.12.2020 № 1236 "установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 до 31 травня 2022 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 20 травня 2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 22 липня 2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022).

Крім того, як вже було зазначено, відповідно до передавального акту станом на 31 липня 2011 року частки акціонерів ЗАТ "Птахофабрика "Росія" власники письмових зобов`язань, які до дати проведення установчих зборів ТДВ "Птахофабрика "Росія" не виявили бажання вступити до складу ТДВ "Птахофабрика "Росія" та не надали згоду на обмін їх акцій на частки в статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика "Росія" закріплюються за ТДВ "Птахофабрика "Росія". Термін обміну письмових зобов`язань на частки у статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика "Росія" не обмежується ( арк. справи 16, том 1).

Таким чином, на період встановленого карантину строки позовної давності було продовжено, термін обміну зобов`язань на частки у статутному капіталі ТДВ "Птахофабрика "Росія" не обмежувався, а тому доводи апелянта щодо пропуску позивачами строку позовної давності є необґрунтованими.

Стосовно твердження апелянта про необгрунтування судом першої інстанції мотивів відхилення поважності пропуску строку позовної давності, то колегія суддів вважає, оскільки судом було правомірно встановлено, що позивачі звернулися до суду в межах строку позовної давності, то питання щодо причин поважності пропуску строку позовної давності не виникає.

Щодо визначення розміру частки позивачів у статутному капіталі товариства.

Відповідно до частини першої статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

За змістом частини першої статті 66 та статті 139 ГК України майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами (стаття 76 ГПК України). До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 925/1165/14.

Аналогічний правовий висновок щодо визначення вартості частини майна товариства, що підлягає виплаті, міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії КГС від 16.01.2020 у справі №924/27/18.

В позовних заявах про стягнення вартості часток у статутному капіталі Товариства позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зазначили, що оскільки відповідач не надіслав на їх адресу письмового зобов`язання з визначенням відповідних часток капіталу та розрахунку процентних часток позивачів у статутному (складеному) капіталі ТДВ «Кременчуцька птахофабрика» розрахунок цих часток зроблено на підставі письмового зобов`язання, надісланого відповідачем на ім`я акціонера ОСОБА_4 №335 від 11 липня 2011 року.

Кількість акцій в акціонера ОСОБА_4 -4751х0.25= 1 187,75 грн., що складає 0.1129%;

Кількість акцій в акціонера ОСОБА_1 -4476х0.25= 1 119,00 грн., що складає 0,1064%;

Кількість акцій в акціонера ОСОБА_2 -4765х0.25= 1 191,25 грн., що складає 0,1132%.

Розрахунок вартості належних позивачам часток у статутному капіталі ТДВ «Кременчуцька птахофабрика» зроблено на підставі витягу з протоколу №6 від 14 травня 2019 року та довідки АТ КБ «Приват Банк» від 13 жовтня 2021 щодо виплат учаснику ТДВ «Кременчуцька птахофабрика» ОСОБА_6 , який був виключений з товариства 14 травня 2019 р. і за свою частку у розмірі 0,2175% 15 травня 2020 отримав від ТДВ «Кременчуцька птахофабрика» грошові кошти у сумі 243 062 грн.(копії витягу з протоколу №6 від 14 травня 2019 та довідки АТ КБ «Приват Банк» від 13 жовтня 2021 надані позивачами в матеріали справи:

Частка учасника ОСОБА_6 складає 0.2175%= 243062,75

Частка учасника ОСОБА_1 складає 0,1064%= Х,

Х= 243062,78*0,1064: 0,2175= 118 05,20 грн.

Частка учасника ОСОБА_2 складає 0,1132%=Х,

Х= 243062,78*0,1132: 0,2175= 126 504,40 грн.

Тобто розрахунки часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у статутному (складеному) капіталі ТДВ «Кременчуцька птахофабрика» в процентному співвідношенні, а також розрахунки ринкової вартості цих часток в грошовому еквіваленті здійснені позивачами виключно на підставі доказів, а саме документів ТДВ «Кременчуцька птахофабрика» (письмового зобов`язання №335 від 11 липня 2011, витягу з протоколу №6 від 14 травня 2019 року та довідки АТ КБ «Приват Банк» від 13 жовтня 2021 щодо проведення розрахунку відповідачем з акціонером ОСОБА_7 ).

Слід зазначити, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 були акціонерами Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія", що було також підтверджено представником відповідача у судовому засіданні.

З пояснень позивачів вбачається, що для розрахунку вартості предмету позову було взято вартість частки іншого учасника Товариства ОСОБА_7 , розрахунок якої було здійснено шляхом оцінювання всіх активів Товариства станом на 2019 рік.

В той же час відповідач в апеляційній скарзі наводить розрахунок ринкової вартості часток позивачів станом на 2011 рік.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим на підставі фактичних обставин у справі щодо відхилення заперечень відповідача відносно наведених розрахунків, оскільки відповідачем не обґрунтовано різницю між виплатами одним колишнім акціонерам Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія" та наданням при цьому пріоритету таким акціонерам перед іншими при здійсненні виплат.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі ретельного дослідження наявних у справі документів, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, апеляційний господарський суд констатує, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому повинно бути залишено без змін.

Розглянувши вимоги адвоката, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо стягнення з ТДВ "Кременчуцька птахофабрика" на користь ОСОБА_1 та на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу з підготовки та складання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 3000 грн. кожному, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування судових витрат за надані адвокатом послуги, до відзиву на апеляційну скаргу додані документи, що підтверджують витрати позивачів на професійну правничу допомогу з підготовки та складання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 6 000 грн., а саме Договір про надання професійної правничої допомоги від 20 липня 2022, розрахунок витрат до зазначеного договору, акт приймання-передачі виконаних роботі від 25 липня 2022 про надання професійної правничої допомоги за Договором про надання професійної правничої допомоги від 20 липня 2022 та квитанція адвоката від 25 липня 2022 року.

Враховуючи, що сума витрат на послуги адвоката є співмірною з ціною позову та наданими адвокатом послугами, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу кожному з позивачів у відповідному розмірі.

Керуючись ст.129, 269, 273, 275 ,276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика" на рішення Господарського суду Полтавської області від 11.05.2022 у справі №917/1662/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 11.05.2022 у справі №917/1662/21 - залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика", (39741, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Потоки, вул. Лесі Українки,2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_1 ), витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчуцька птахофабрика", (39741, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Потоки, вул. Лесі Українки,2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000,00 грн.

5. Доручити Господарського суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2022.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота