РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2022Справа № 910/2760/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС»

до Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА»

про стягнення 36 964,26 грн

Без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» про стягнення 36 964, 26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 479а20ц від 27.10.2020, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «I-VAN A07A1-63», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

14.07.2022 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття № 9-03/14626 від 13.07.2022.

21.07.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач перед сплатою страхового відшкодування не з`ясував факту відшкодування завданих потерпілій особі збитків. Зокрема, посилався на те, що 17.02.2021 ПАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі ПрАТ «СК «УНІКА» відповідно до страхового акту № ОЦВ-СП-20-32-41370/1 від 11.02.2021, у розмірі 33 398,47 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 8093 від 17.02.2021. Також листом-відмовою у виплаті страхового відшкодування від 04.08.2021 № 09-02-20/7020 відповідач повідомив, що виплатив страхове відшкодування безпосередньо потерпілій особі, а відтак зобов`язання є виконаним і припинилось виплатою страхового відшкодування. Отже відповідач доводить, що після виплати страхового відшкодування потерпілій особі позивачем, відбувалась заміна кредитора у зобов`язанні, тобто позивач набув статусу нового кредитора у деліктному зобов`язанні, але відповідач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі 17.02.2021 уже після зміни кредитора у зобов`язанні. Оскільки, відповідач був повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні після того, як він виконав свій обов`язок перед потерпілою особою за полісом до отримання повідомлення позивача, то відповідач є таким, що належним чином виконав своє зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2020 Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» (страховик) та Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 479а20ц, об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами, зокрема автомобілем марки «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на випадок настання страхових випадків.

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2021 в справі № 760/28286/20, ОСОБА_1 , 11.12.2020 о 13 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Генерала Шаповала, 7, керуючи транспортним засобом «I-VAN A07A1-63», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, на слизькій дорозі не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У зв`язку з пошкодженням у ДТП застрахованого автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до рахунків-фактур № СМУ00035240 від 23.12.2020 та № СМУ00002490 від 31.01.2021, виставлених Товариством з обмеженою відповідальністю «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження після ДТП склала 69 569,92 грн та 5 894,38 грн відповідно, що загалом складає 75 464,30 грн.

Страховими актами № ARX2689032 від 30.12.2020 та № ARX2712545 від 03.02.2021 дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 11.12.2020, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано позивачем страховим випадком та, з урахуванням встановленої франшизи у розмірі 37 000,00 грн, призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 32 569,92 грн та 5 894,34 грн відповідно, що загалом складає 38 464,26 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 737571 від 04.01.2021 на суму 32569,92 грн та № 748018 від 04.02.2021 на суму 5 894,34 грн позивачем виплачено страхове відшкодування.

На час скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «I-VAN A07A1-63», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» згідно полісу серії АР № 7712671 із встановленим лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну у розмірі 130 000,00 грн і франшизою у розмірі 1 500,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 17.02.2021 за зверненням потерпілої особи - ПрАТ «СК «УНІКА» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 33 398,47 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 8093 від 17.02.2021.

В подальшому позивач направив відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування № СУ/009041/3 від 15.03.2021, у якій просив сплатити 38 464,26 грн, сплачених за відновлювальний ремонт автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Листом № 09-02-20/1-04/4215 від 28.04.2021 відповідач відмовив у сплаті страхового відшкодування позивачеві, посилаючись на те, що страхова виплата ним вже була здійснена на користь потерпілої особи у розмірі 33 398,47 грн.

Листом № СУ/009041/3-1 від 06.05.2021 позивач повторно просив сплатити 38 464,26 грн, на що відповідачем надано аналогічну відмову, оформлену листом № 09-02-20/7020 від 04.08.2021.

Отже, невиплата страхового відшкодування зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який також спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

За приписами статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За встановленими обставинами справи, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 75 464,30 грн.

Умовами договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 479а20ц від 27.10.2020, укладеного між ПрАТ «СК «АРКС» та ПрАТ «СК «УНІКА» було встановлено франшизу внаслідок ДТП у розмірі 10% від страхової суми у розмірі 370 000,00 грн, тобто 37 000,00 грн.

З урахуванням викладеного потерпілій особі належить до виплати 38 464,30 грн страхового відшкодування.

Відповідно до платіжних доручень № 737571 від 04.01.2021 на суму 32569,92 грн та № 748018 від 04.02.2021 на суму 5 894,34 грн позивачем виплачено страхове відшкодування, шляхом перерахування коштів на користь станції технічного обслуговування.

При цьому судом враховується, що при виплаті страхового відшкодування, позивачем зменшено його розмір на 0,04 грн, а відтак в цій сумі до позивача не перейшло право вимоги.

Одночасно з цим, матеріали справи свідчать про те, що потерпіла особа звернулась також і до страховика винної особи - відповідача, з метою отримання страхового відшкодування, й відповідач 17.02.2021 здійснив виплату у розмірі 33 398,47 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 8093 від 17.02.2021.

Пунктом 27.24 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 479а20ц від 27.10.2020 визначено, що якщо страхувальник (вигодонабувач) або особа, зазначена в розділі 6 Договору та/або представник страхувальника (вигодонабувача) одержали відшкодування збитків від особи, винної в заподіянні цих збитків, страхувальник зобов`язаний в 10-денний строк повернути страховику одержане страхове відшкодування (якщо відшкодування здійснене), чи заявити про цей факт страховику для врахування при здійсненні відшкодування. Якщо збитки відшкодовані третіми особами частково і менші необхідного страхового відшкодування згідно з умовами Договору, то страхове відшкодування виплачується за вирахуванням сум, одержаних страхувальником або особою, зазначеною в розділі 6 Договору, від осіб, відповідальних за заподіяні збитки.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі після позивача, ПрАТ «СК «УНІКА» було зобов`язане в 10-денний строк повернути страховику одержане страхове відшкодування.

Втім матеріали справи не містять доказів вчинення таких дій, а отже ПрАТ «СК «УНІКА» отримало подвійне відшкодування від власного страховика та від страховика винної у ДТП особи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні.

При цьому, у позивача була відсутня, передбачена пунктом 4 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування», підстава для відмови страхувальнику у виплаті страхового відшкодування, оскільки відповідач здійснив відшкодування збитків вже після сплати позивачем страхової виплати.

Проте, відповідач здійснив відшкодування збитків потерпілій особі тільки частково на суму 33 398,47 грн.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку про те, що відповідач не відшкодував потерпілій особі у повному обсязі завданих збитків.

При зверненні з цим позовом, позивач посилається на норми законодавства з правовідносинами суброгації, які регулюються статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування».

Суброгація (від лат. «subrogare» - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц).

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

Як підтверджується матеріалами справи, у даному випадку спір між сторонами виник з правом зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Доводи відповідача стосовно того, що після виплати страхового відшкодування потерпілій особі позивачем, відбувалась заміна кредитора у зобов`язанні, тобто позивач набув статусу нового кредитора у деліктному зобов`язанні, а відповідачем виплачено страхове відшкодування потерпілій особі 17.02.2021, тобто вже після зміни кредитора у зобов`язанні, і про зміну кредитора відповідач був повідомлений після того, як він виконав свої зобов`язання перед потерпілою особою за полісом, до отримання повідомлення від позивача, а отже є таким, що належним чином виконав своє зобов`язання судом відхиляються, оскільки застосування ст. 516 Цивільного кодексу України не встановлює вимог щодо змісту повідомлення, яке надсилається боржнику у випадку заміни кредитора у зобов`язанні, тому воно може бути зроблено у довільній формі, що і було здійснено позивачем шляхом надсилання відповідної заяви № СУ/009041/3 від 15.03.2021.

Виплата страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (порядок, умови, розмір, тощо) регулюється положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - полісом.

В силу п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Заперечень щодо розміру витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом застрахованого автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідач суду не надав.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Виходячи з того, що відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі того, що потерпілій особі виплачено страхове відшкодування у розмірі 33 398,47 грн, суд вважає наявними підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача залишку суми страхового відшкодування, який підлягає оплаті відповідачем у розмірі 3 565,79 грн (38 464,30 грн - 33 398,47 грн - 1 500,00 грн - 0,04 грн).

В іншій частині позову слід відмовити, оскільки з частковою виплатою відповідачем страхового відшкодування безпосередньо потерпілій особі припинилось деліктне зобов`язання з відшкодування шкоди в межах виплаченої суми, а відтак відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати шкоду позивачеві, як новому кредитору. Останній же, в силу пункту 27.24 договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного зі страхувальником, може вимагати від нього повернення коштів отриманих від відповідача.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3 565,79 грн страхового відшкодування.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 239,33 грн. Інша частина судових витрат залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) 3 565,79 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 79 коп) страхового відшкодування та 239,33 грн (двісті тридцять дев`ять гривень 33 коп) судового збору.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 09.09.2022.

Суддя О.С. Комарова