судді Кібенко О.Р.
cправа № 904/7906/21
1. Верховний Суд, розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край" про забезпечення позову у справі №904/7906/21, відмовив у її задоволенні.
2. На мою думку заява про забезпечення позову є достатньо обґрунтованою. Під час підготовки до розгляду заяви мною був підготовлений проєкт ухвали, який колегія суддів не підтримала.
3. Вважаю за доцільне викласти повний тест підготовленого проєкту:
"Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р.- головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,
розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край"
про забезпечення позову у справі №904/7906/21
за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край"
до Приватного акціонерного товариства "Промислові Регіони"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро"
про відшкодування збитків за часткову втрату (пошкодження) вантажу та упущену вигоду на суму 790 314,87 грн
та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Промислові Регіони" (далі - ПрАТ "Промислові Регіони")
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край" (далі - СТОВ "Придніпровський Край")
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро"
про стягнення заборгованості та відшкодування завданих збитків на суму 830 000,00 грн,
1. У вересні 2021 року СТОВ "Придніпровський Край" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з ПрАТ "Промислові Регіони" суми нанесених збитків за часткову втрату (пошкодження) вантажу, а також упущену вигоду в сумі 790 314,87 грн з урахування ПДВ та судових витрат у справі.
2. У жовтні 2021 року ПрАТ "Промислові Регіони" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом у якому просило стягнути зі СТОВ "Придніпровський Край" загальну суму боргу в сумі 830 000,00 грн, з яких: основна сума заборгованості за перевезення вантажу - 418 000,00 грн, штраф 50% за несвоєчасну оплату за надані послуги - 209 000,00 грн, простій транспортного засобу - 28 000,00 грн, збитки - 175 000,00 грн та судові витрати.
3. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 04.01.2022 первісний позов задовольнив частково та стягнув з ПрАТ "Промислові Регіони" на користь СТОВ "Придніпровський Край" нанесені збитки за часткову втрату (пошкодження) вантажу у розмірі 502 143,67 грн; в решті позовних вимог за первісним позовом відмовив; в задоволенні зустрічного позову відмовив.
4. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 24.05.2022 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовив повністю, а зустрічний позов задовольнив частково: стягнув зі СТОВ "Придніпровський Край" на користь ПрАТ "Промислові Регіони" 418 000,00 грн заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу, 209 000,00 грн 50% штрафу за несвоєчасну оплату за надані послуги, 28 000,00 грн за простій транспортного засобу, 65 000,00 грн штрафу за несвоєчасне повернення транспортного засобу.
5. 10.06.2022 СТОВ "Придніпровський Край" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2022, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні позову про стягнення упущеної вигоди в розмірі 288 171,20 грн, задовольнивши їх; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
6. Верховний Суд ухвалою від 02.08.2022 відкрив касаційне провадження у справі №904/7906/21 за касаційною скаргою СТОВ "Придніпровський Край" та призначив її до розгляду до розгляду у відкритому судовому засіданні.
7. 19.08.2022 на адресу Верховного Суду від СТОВ "Придніпровський Край" надійшли аналогічні за змістом заяви про забезпечення позову, підписані його директором - Бибик В.П. та представником (адвокатом) - Науменко Д.С. відповідно, у яких заявник просить вжити заходів забезпечення позову:
8. Заява мотивована тим, що 08.06.2022 Господарський суд Дніпропетровської області видав наказ про примусове виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2022, а 21.06.2022 Господарський суд Дніпропетровської області задовольнив заяву ПрАТ "Промислові Регіони" про поворот виконання рішення якою стягнув з СТОВ "Придніпровський Край" на користь ПрАТ "Промислові Регіони" 509 675,83 грн, які були стягнуті за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022; на момент розгляду справи №904/7906/21 у Верховному Суді, СТОВ "Придніпровський Край" рішення щодо стягнення грошових коштів на користь ПрАТ "Промислові Регіони" виконало в повному обсязі, про що свідчать постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 69339278 від 12.07.2022 та ВП 69200948 від 13.06.2022.
9. Заявник зазначає, що у разі, якщо касаційну скаргу СТОВ "Придніпровський Край" буде задоволено, то наявні певні сумніви щодо виконання цього рішення ПрАТ "Промислові Регіони", оскільки:
- згідно експрес-аналізу з сайту YOU CONTROL ПрАТ "Промислові Регіони" має податковий борг станом на 08.06.2022;
- на сайті YOU CONTROL зазначено місцезнаходження ПрАТ "Промислові Регіони" в житловому фонді, що може свідчити про його недостатню платоспроможність для оренди приміщення відповідного функціонального призначення;
- на вказаному сайті зазначена кількість співробітників ПрАТ "Промислові Регіони" у обсязі 5-10 чоловік, що свідчить про ризиковість підприємства з точки зору можливості швидкого переходу у стан ліквідації з метою уникнення стягнення коштів;
- відповідно до даних з сайту YOU CONTROL щодо ПрАТ "Промислові Регіони" відкрито кримінальне провадження за ст.190 Кримінального кодексу України (шахрайство), що може свідчити про недобросовісність підприємства, а також ймовірність очищення його від активів з метою уникнення стягнення коштів.
10. Згідно наказу Голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2022 №56-кв суддя Кібенко О.Р. перебувала у відпустці з 08.08.2022 до 19.08.2022.
11. У зв`язку з відпусткою суддів Бакуліної С.В. та Стратієнко Л.В. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2021 визначено склад суду: Кібенко О.Р. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.
12. Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
13. Статтею 137 ГПК визначено заходи забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
14. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
15. Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
16. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
17. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
18. Верховний Суд зазначає, що під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
19. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
20. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
21. Як вбачається з оскаржуваних судових рішень предметом спору є вимоги про стягнення грошових коштів.
22. У випадку подання позову про стягнення грошових коштів, можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, рівно як і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов не вимагається доведення позивачем нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном, оскільки вимога такого доказування свідчитиме про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.
23. Накладення арешту на рухоме та / або нерухоме майно не позбавляє власника права користуватися таким майном, а тому жодним чином не перешкоджатиме його господарській діяльності.
24. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.
25. У разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.
26. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.06.2022 у справі №908/2382/21.
27. Разом з тим, оскільки із наданих заявником доказів неможливо встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать ПрАТ "Промислові Регіони" та містяться на його рахунках у банківських та інших фінансових установах, для задоволення вимог про стягнення 509 675,83 грн та 747 000,00 грн, що разом становить 1 256 675,83 грн, доцільно також накласти арешт на рухоме та / або нерухоме майно ПрАТ "Промислові Регіони" у межах суми, яка буде достатньою для такого стягнення у разі недостатності арештованих грошових коштів.
28. Розглянувши заяву СТОВ "Придніпровський Край" про вжиття заходів забезпечення позову, Верховний Суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених доводів; зазначені в заяві обставини доводять наявність достатньо обґрунтованого припущення, що майно, яке є у відповідача, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, а тому вважає за необхідне частково задовольнити заяву про забезпечення позову у справі №904/7906/21.
Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край" про забезпечення позову у справі №904/7906/21 задовольнити частково.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає".

Окрему думку складено відповідно до ч.3 ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. Кібенко