ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2022 Справа № 914/164/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс», село Судче, Волинська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 2: ПрАТ «Страхова група «ТАС» , м. Київ

про: стягнення збитків в розмірі 11 000,00 євро

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Полянського А.П.

Представники учасників справи:

від позивача: Кочерба М.С представник, взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

від відповідача: Юхименко Р.І. - представник;

від третьої особи-1: Шестернін В.Д. - представник, взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

від третьої особи-2: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» про стягнення збитків в розмірі 11 000,00 євро.

Ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі №914/164/22 за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін; проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 14.02.22; залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс».

Ухвалою суду від 14.02.2022 розгляд справи відкладено на 14.03.2022.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 15.02.2022 зареєстровано клопотання (Вх. № 577/22) представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача про залучення ПАТ «Страхова група «ТАС» в якості третьої особи.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 21.02.2022 (Вх. №5967/22) представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

Відзив долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.03.2022 суд ухвалив перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №914/164/22 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження, підготовче засідання у справі призначити на 18.04.2022.

П`ятнадцятого квітня 2022 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідь на відзив долучено до матеріалів справи.

Підготовче судове засідання 18.04.2022 відкладено на 09.05.2022.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 09.05.2022 представником позивача подано відповідь на заперечення щодо заявленого позивачем розміру судових витрат.

Відповідь на заперечення щодо заявленого позивачем розміру судових витрат долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 09.05.2022 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №914/164/22 на 30 днів, підготовче засідання відклав на 23.05.2022; Залучив до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» (43000, Волинська обл., м. Луцьк, проспект Волі, 50).

Суд відклав розгляд справи 23.05.2022 на 20.06.2022.

На електрону адресу Господарського суду 26.05.2022 надійшла заява позивача (Вх №11078/22) про долучення доказів до матеріалів справи.

Докази долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.06.2022 суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі №914/164/22, розгляд справи №914/164/22 по суті призначити на 04.07.2022.

У судовому засіданні 04.07.2022 суд відклав розгляд справи по суті на 18.07.2022.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 14.07.2022 (Вх. №15125/22) від третьої особи-2 надійшли пояснення.

Пояснення третьої особи -2 долучено до матеріалів справи.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 14.07.2022 (Вх. №15067/22) від позивача надійшли пояснення щодо підтвердження понесення збитків.

Пояснення щодо підтвердження понесення збитків долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.07.2022 оголошено перерву до 01.08.2022.

Суд 01.08.2022 відклав розгляд справи на 17.08.2022.

У судовому засіданні 17.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування позову позивач вказує на невиконання відповідачем умов договору транспортного експедирування від № 902 від 21.12.2020 в частині обов`язку відповідача відшкодувати позивачу суму еквівалентну пошкодженому товару, а саме 11 000, 00 Євро.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у відзиві вказує, що після укладення договору № 902 від 21.12.2020 з позивачем, укладено Договір № 21/12/20 від 21.12.2020 року на транспортно-експедиційні послуги з Товариством з обмеженою відповідальністю «Моді транс» (третя особа -1), яке, відповідно до товарно-супровідних документів здійснювало автомобільне перевезення вантажу - напою кавового розчинного ЯКОБЗ Зв1.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс» 13 січня 2020 року уклало з Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» ( третя особа -2) Договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника, номер договору FО-00642294.

Тому, відповідач вказує, що з врахуванням положень Договору добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника, номер договору FО-00642294, відповідальність перевізника за пошкодження та часткову втрату вантажу за Генеральним договором на транспортне експедирування № 902 від 21.12.2020р. повністю застрахована, а збитки, за виключенням суми франшизи у розмірі 500 доларів США, підлягають стягненню з Страховика Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС».

Відповідач також вказує на те, що в позовній заяві позивач не врахував вимоги статті 23 та 25 Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів та не здійснив розрахунок збитків у відповідності до них.

Правова позиція третьої особи 1.

Третя особа 1 письмових пояснень щодо предмету спору не надала.

Правова позиція третьої особи 2.

ПрАТ «Страхова група «ТАС» вказує, що у зв`язку із настанням події звернулась до Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс» з повідомленням про надання документів необхідних для врегулювання збитку, однак Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс» такі вимоги не виконало.

Також, згідно умов Договору добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника FО-00642294 укладеного між третьою особою -1 та третьою особою -2, ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснює відшкодування не третій особі -1, а тільки Страхувальнику, лише після того, як страхувальник поніс збиток, тобто оплатив пред`явлену до нього претензію, якщо інше не буде узгоджено сторонами в письмовій формі.

Обставини справи, встановлені судом.

Компанія Koninkijke Douwe Egberts B.V. доручила згідно доручення б/н компанії Р&О Ferrymasters Limited перевезення пакувань кількості 66, 00 упаковок, вагою 21 000, 00 з України, м. Тростинець в Німеччина, м. Людвігсфельде.

Відповідно до ордеру на перевезення J09367281 компанія Р&О Ferrymasters Limited передала компанії Р&О Ferrymasters LCC ( позивач) організацію перевезення кави в кількості 66, 00 упаковок, вагою 21 000, 00 з України, м. Тростинець в Німеччина, м. Людвігсфельде.

21 грудня 2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Пі Енд Оу Ферімастерз» (Експедитор / Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» (Виконавець / Відповідач) було укладено Генеральний договір на транспортне експедирування № 902 (Договір), згідно з яким предметом договору є порядок взаємовідносин, які виникають між Експедитором і виконавцем при здійсненні автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученнях транспортними засобами Виконавця по замовленнях (заявках) Експедитора, та пов`язаних із ними різноманітних послуг (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, на кожне перевезення оформляється окреме транспортне замовлення (заявка), яке складається Експедитором в письмовій формі та направляється Виконавцю.

Відповідно до п. 2.5 Договору замовлення (заявка) є навід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 4.8 Договору, встановлено у випадку повної або часткової втрати або пошкодження вантажу, які виникли в проміжуток часу між отриманням вантажу та його передачею вантажоотримувачу, виконавець відшкодовує експедитору суму, еквівалентну вартості втраченого або пошкодженого вантажу.

Згідно з замовленням на перевезення № ПO-20203293 відповідач прийняв замовлення на перевезення. Предметом замовлення було перевезення автомобільним транспортом ( НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) за маршрутом Україна, м. Тростинець - Німеччина, м. Людвігсфельде. Дата навантаження за замовленням - 23.12.2020; дата доставки -28.12.2020.

Замовлення на перевезення підписане та скріплене печатками сторін.

21 грудня 2020 Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» уклало договір на транспортно-експедиційні послуги №21/12/20 з Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс», згідно з яким замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок здійснення автомобільного перевезення вантажів згідно із Заявками ( пункт 1.2 Договору).

Згідно заявки №1 від 21.12.20 до Договору №21/12/20 Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» доручила Товариству з обмеженою відповідальністю «Моді транс» здійснити перевезення кави в стіках, вагою 21 тонна з України, м. Тростинець в Німеччина, м. Людвігсфельде.

Навантажувальні роботи були завершені 22.06.2020, на підставі чого ТОВ «Моді Транс» було видано міжнародна товаро-транспортна накладна СMR № 372547.

Відповідно до СMR № 372547 здійснювалось перевезення вантажу - напою кавового розчинного ЯКОБЗ Зві в 4964 коробок в 66 СНЕР- піддонах з обігрівом та маркуванням, загальною вагою 15 142,15 кілограм автомобільним транспортом ( НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ).

Згідно наданого рахунку № сума вантажу скала 25 117, 84 Євро.

Cудом встановлено з Сюрвеєрського звіту ВТ/LА/203737/20/FНІ/SН, відповідно до п. 3.3, що 28 грудня 2020 року о 02:00 на польській автомагістралі А2, кіломтр 132, біля населеного пункту Гміна Душники 64-550, транспортний засіб, який прямував за маршрутом України, м. Тростинець в Німеччина, м. Людвігсфельде з номерним знаком ( НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ), з`їхав з обледенілої дороги та перекинувся на правий бік.

Згідно сюрвеєрського звіту ВТ/LА/203737/20/FНІ/SН встановлено що у справному стані залишилось 53 % вантажу, пошкоджено 39 %, вологий 2% та не вистачає 7 %, тому загальна сума збитків що виникли у зв`язку з цією дорожньо-транспортною пригодою, складає 14 549, 39 Євро.

23 грудня 2021 компанія «DP SURVEY GROUP NV» виставила рахунок на оплату в сумі 11 000, 00 Євро.

Зазначений рахунок оплачений компанією Р&О Ferrymasters Ltd, що підтверджується банківською випискою від 24.12.2021.

У зв`язку із понесеними збитками, Р&О Ferrymasters Ltd надіслало Позивачу претензію про відшкодування збитків, що виникли у зв`язку з пошкодженням та втратою частини вантажу та виставили рахунок № СВ/І/S88345 від 05.01.22 на суму 11 000,00 Євро.

Згідно з платіжним дорученням №7906588 від 06.01.2022 позивач оплатив Р&О Ferrymasters Ltd 11 000, 00 Євро.

Судом також встановлено, що між Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс» 13 січня 2020 року та ПрАТ «Страхова група «ТАС» укладено договір добровільного страхування відповідальності перевізника FO -00642294, яким зокрема застраховано автомобіль MAN TGX 18 номерний знак НОМЕР_1 .

Аргументи та висновки суду.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов`язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Статтею 909 ЦК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено судом, 21 грудня 2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Пі Енд Оу Ферімастерз» (Експедитор / Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» (Виконавець / Відповідач) було укладено Генеральний договір на транспортне експедирування № 902 (Договір), згідно з яким предметом договору є порядок взаємовідносин, які виникають між Експедитором і виконавцем при здійсненні автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученнях транспортними засобами Виконавця по замовленнях (заявках) Експедитора, та пов`язаних із ними різноманітних послуг (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, на кожне перевезення оформляється окреме транспортне замовлення (заявка), яке складається Експедитором в письмовій формі та направляється Виконавцю.

Відповідно до п. 2.5 Договору замовлення (заявка) є навід`ємною частиною даного Договору.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що міжнародним перевезенням визнається перевезення вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Згідно ч. 1 ст. 53 вказаного Закону, організацію міжнародних перевезень вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

З огляду на те, що виконання перевезення автомобільним транспортом, передбачене CMR № 372547, відбувалося з перетином державного кордону України, до вказаних правовідносин сторін слід застосовувати положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів.

Згідно ст. 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, ця конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

За приписами ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало (ч. 1 ст. 924 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Частиною 1 статті 18 Конвенції встановлено, що тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику.

Перевізник, який сплатив компенсацію за збитки згідно з положеннями цієї Конвенції, має право отримати відшкодування такої компенсації разом з відсотками на неї і всіма витратами, понесеними внаслідок позову, від інших перевізників, які брали участь у перевезенні (ст. 37 Конвенції).

Таким чином, Конвенція закріплює презумпцію вини перевізника у випадку повної чи часткової втрати вантажу, його пошкодження чи прострочення доставки. Цей принцип, закріплений також і в законодавстві України, зокрема, у ч. 2 ст. 924 ЦК України.

Як встановлено судом, згідно сюрвеєрського звіту ВТ/LА/203737/20/FНІ/SН встановлено що після дорожно-транспортної пригоди у справному стані залишилось 53 % вантажу, пошкоджено 39 %, вологий 2% та не вистачає 7 %, тому загальна сума збитків що виникли у зв`язку з цією дорожньо-транспортною пригодою, складає 14 549, 39 Євро.

Однак, як вказує позивач 23.12.2021 у ході переговорів сторони дійшли згоди, що загальна сума збитків (вартості пошкодження та втраченого вантажу), пов`язаних з ДТП складає 11 000,00 Євро, що підтверджується також виставленим рахунком на оплату в сумі 11 000, 00 Євро.

Зазначений рахунок оплачений компанією Р&О Ferrymasters Ltd, що підтверджується банківською випискою від 24.12.2021.

У зв`язку із понесеними збитками, Р&О Ferrymasters Ltd надіслало Позивачу претензію про відшкодування збитків, що виникли у зв`язку з пошкодженням та втратою частини вантажу та виставили рахунок № СВ/І/S88345 від 05.01.22 на суму 11 000,00 Євро.

Згідно з платіжним дорученням №7906588 від 06.01.2022 позивач оплатив Р&О Ferrymasters Ltd 11 000, 00 Євро.

У відповідності до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції (ч.2 ст.217 ГК України.

За приписами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України унормовано, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, для застосування такого виду господарської санкції, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права вбачається, що збитки мають правову природу, яка не ототожнюється з будь-якими сумами, які особа повинна сплатити у зв`язку з виконанням умов договору, оскільки під збитками слід розуміти реальну втрату матеріальних цінностей, а також реальні витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, або втрата доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру збитків покладається на позивача, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Пунктом 4.8 Договору, встановлено у випадку повної або часткової втрати або пошкодження вантажу, які виникли в проміжуток часу між отриманням вантажу та його передачею вантажоотримувачу, виконавець відшкодовує експедитору суму, еквівалентну вартості втраченого або пошкодженого вантажу.

Вантаж, який перевозився відповідно до умов CMR № 372547 було частково пошкоджено у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.12.2020.

Пунктом 6.1 Договору на транспортне експедирування № 902 від 21.12.2020 встановлено перелік форс-мажорних обставин, які виключають відповідальність сторін, в перелік таких обставин сторонами договору не було включено дорожньо-транспортні пригоди.

Таким чином, наявними у матеріалах справи документами підтверджується, що на виконання умов Договору на транспортне експедирування та згідно з заказом на перевезення Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» прийняло замовлення від ТзОВ «Пі Енд Оу Ферімастерз» на перевезення. Вантаж було частково пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди 28.12.2020, тобто у момент, коли Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» виконувало свої обов`язки у частині здійснення перевезення. Відтак, Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» не виконало свої договірні зобов`язання, прийняті ним відповідно до замовлення на перевезення.

З огляду на наведене, Договір транспортного експедирування № 902 від 21.12.2020 не був виконаний через те, що 28.12.2020 відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої вантаж, який був переданий ТзОВ «Пі Енд Оу Ферімастерз» був частково пошкоджений.

Відповідно до положень ст. 37 Конвенції, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» покладено обов`язок по відшкодуванню ТзОВ «Пі Енд Оу Ферімастерз» збитків у розмірі 11 000, 00 Євро. Вказана сума є збитками, що виникла в результаті пошкодження вантажу в процесі його перевезення транспортними засобами Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс» у рамках виконання відповідачем умов генерального договору на транспортне експедирування № 902 від 21.12.2020.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що пошкодження вантажу, прийнятого відповідачем (скаржником) до перевезення відповідно до умов генерального договору, сталося не з його вини, оскільки відповідно до п. 3.2.17 Договору № 902 від 21.12.2020 виконавець не має права передавати свої повноваження по перевезенню вантажів третім особам без письмового погодження з Експедитором, а такого підтвердження на залучення Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс» суду не надано.

Твердження відповідача про те, що відшкодовувати позивачу завдані збитки повинна ПрАТ «Страхова група «ТАС» не беруться судом до уваги виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Товариство з обмеженою відповідальністю «Моді транс» 13 січня 2020 року та ПрАТ «Страхова група «ТАС» укладено договір добровільного страхування відповідальності перевізника FO -00642294, яким зокрема застраховано автомобіль MAN TGX 18 номерний знак НОМЕР_1 , а тому саме ТОВ «Моді Транс» має прави звернутися до страховика за відшкодуванням збитків.

Предметом даного спору є порушення відповідачем умов генерального договору транспортного експедирування № 902 від 21.12.2020, при цьому відносини фактичного перевізника та страховика не можуть зобов`язувати Позивача пред`являти вимогу безпосередньо страховику, з яким Позивач не має жодних правовідносин.

Щодо того, що позивачем не враховано вимоги статей 23 та 25 Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (далі Конвенція), та не здійснив розрахунок збитків у відповідності до них.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що вартість вантажу була встановлена в місці і під час прийняття його для перевезення на підставі звичайної вартості товару такого ж роду і якості, що підтверджується відповідним рахунком, на який є посилання в CMR та те, що збитки у 11 000, 00 Євро (одинадцять тисяч євро) за пошкодження та втрату частини вантажу не перевищують , суми, яка підлягала б сплаті при втраті 41% вантажу, яка виявилася пошкодженою, адже, вартість 48 % втраченого та пошкодженого вантажу становить 12 056,56 Євро.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути 11 000, 00 Євро, як встановлено судом згідно з платіжним дорученням №7906588 від 06.01.2022 позивач оплатив Р&О Ferrymasters Ltd 11 000, 00 Євро, що є фактично завданими збитками позивачу.

Отже, у випадку визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. Зазначення судом у рішенні двох грошових сум (іноземної валюти та її еквівалент у гривні), які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/12665/14-ц від 04.07.2018, яку суд застосовує при вирішенні питання про суму боргу та валюту, у якій такий борг підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищенаведені норми права та фактичні обставини справи суд констатує наявність правових підстав для задоволення господарським судом позовних вимог про стягнення з відповідача 11 000, 00 Євро збитків завданих втратою вантажу за генеральним договором на транспортне експедирування № 902 від 21.12.2020.

Судові витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовільнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «САРМАТ» (79055, м. Львів, вул. Роксоляни, буд. 31, кв. 29; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» (02105, М. Київ, вул. Тампере, буд. 11-А, оф. 19; ) 11 000,00 євро та 5 134, 14 грн. сплаченого судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, у відповідності до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 29.08.2022.

Суддя Синчук М.М.