ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"07" вересня 2022 р. Справа№ 910/2966/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Алданової С.О.

Суліма В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2022

у справі № 910/2966/22 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Приватного підприємства «ЕКГ-Сервіс»

до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»

про зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та про зобов`язання вилучити інформацію з кредитної історії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 у справі № 910/2966/22 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, 02.08.2022 відповідач 2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 у зв`язку з тим, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» була подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду, а матеріали справи № 910/2966/22 знаходились в Господарському суді міста Києва, суд апеляційної інстанції витребував матеріали справи № 910/2966/22 з Господарського суду міста Києва.

29.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва надійшла справа № 910/2966/22.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про її повернення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою. Яка не має процесуальної дієздатності, не підписана. Або підписана особою, яка не має право її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Так частиною 3 статті 56 ГПК України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частинами 1, 2 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і в порядку представництва (адвоката). При цьому, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності). Відповідно особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 13.03.2018 року у справі N 910/23346/16 та постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі N 922/2246/19.

Визначення довіреності міститься у частині 3 статті 244 Цивільного кодексу України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ГПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Втім, виключно довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом, що відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва. Також виключно довіреність, за відсутності в Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей про те, що відповідна особа має статус адвоката і такого документа не було нею надано суду, не може належним чином підтверджувати її повноваження на здійснення представництва.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.01.2020 року по справі N 924/440/19.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

При дослідженні апеляційної скарги, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду встановлено, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» підписана представником Наконечна Альона Вікторівна Проте, відповідачем 2 не подано до апеляційної скарги доказів на підтвердження того, що Наконечна А.В. є представником відповідача 2. При дослідженні матеріалів справи № 910/2966/22 колегією суддів встановлено що довіреність № 1793 від 18.08.2021, яка видана для представлення інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» Наконечній Альоні Вікторівні діє по 17.07.2022 (т.1 а.с.66), а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», яка підписана Наконечною А.В. подана до Північного апеляційного господарського суду 02.08.2022.

Отже, відповідно до ч. 5. ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя не приймає до розгляду і повертає апеляційну скаргу, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки дану апеляційну скаргу підписано особою, повноваження якої закінчились 17.07.2022 щодо представництва відповідача 2 в суді, зокрема щодо подачі та підписання апеляційної скарги, то вона підлягає поверненню в силу вимог зазначеної норми закону, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись статтями 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Повернути без розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 у справі № 910/2966/22.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.О. Алданова

В.В. Сулім