СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Харків Справа № 917/1790/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Склярука С. І.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача - адвокат Будігай О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МКТ-КОМЮНІКЕЙШН» м.Київ (вх. №324 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2022 (повний текст складено 19.01.2022, суддя Ціленко В.А.) у справі № 917/1790/21

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю

«МКТ-КОМЮНІКЕЙШН» м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА», м.Полтава

про стягнення 929 370,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МКТ-КОМЮНІКЕЙШН» м.Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА», м.Полтава про стягнення суми заборгованості за договором від 18.12.2019 №1812/2019 у розмірі 799760,00 грн., пені 49 223,58 грн., суми 3 % річних у розмірі 20 245,44 грн, інфляційних втрат 60141,95 грн, загалом 929 370,97 грн (т.1, а.с.1-7).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, здійснивши часткову оплату першої та п`ятої черги виконання розробки проектної документації на загальну суму 250 000 грн, залишок суми заборгованості у розмірі 799 760,00 грн. не сплатив за виконані роботи згідно умов Договору про надання послуг з розробки проектної документації «Технічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок») на маршрутах слідування «Інтерсіті» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» №1812/2019 від 18.12.2019, у зв`язку з чим згідно п.6.2 договору позивач нарахував та заявив до стягнення суму пені у розмірі 49 223,58 грн, а також 3% річних 20 245,44 грн, інфляційні у розмірі 60141,95 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.11.2021 у справі № 917/1790/21 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами (т.1, а.с.60).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.01.2022 у справі № 917/1790/21 у позові було відмовлено (т.1, а.с.178-180).

За висновком суду першої інстанції позивач у справі не підтвердив належними та допустимими доказами виконання договірних зобов`язань та не довів виникнення у нього права вимоги оплати від замовника проектної документації.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, 03.02.2022 року позивач, ТОВ «МКТ-КОМЮНІКЕЙШН» м.Київ звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2022 у справі 917/1790/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати віднести на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Договір про надання послуг з розробки проектної документації «Технічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок») на маршрутах слідування «Інтерсіті» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» №1812/2019 від 18.12.2019 було укладено між скаржником та відповідачем з метою виконання відповідачем договору, укладеного між відповідачем та АТ «Українська Залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» за результатами проведення процедури закупівлі у електронній системі піблучних закупівель України ProZorro, ідентифікатор закупівлі UA-2019-10-02-000677-b. За результатами згаданої закупівлі 11.11.2019 було укладено договір ПЗ/Ш-191266/НЮ (копія договору є у вільному доступі у електронній системі публічних закупівель України ProZorro).

На сторінці закупівлі Замовником АТ «Українська Залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» розміщено звіт про виконання договору, статус договор закрит (звіт про виконання договору також є у вільному доступі у електронній системі публічних закупівель України ProZorro).

Апелянт вважає, що наведене свідчить про виконання скаржником зобов`язань за договором від 18.12.2019 з розробки проектної документації «Технічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок») на маршрутах слідування «Інтерсіті» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» №1812/2019. Для підтвердження наведених обставин, на підставі ст.ст.42,46,50 ГПК України скаржник робив заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача АТ «Українська Залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця», але суд ухвалою від 14.12.2021 відмовив у задоволенні цієї заяви.

Скаржник звертає увагу на те, що судом не надана оцінка представленим відповідачем документам про уточненню розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ. Відповідач у грудні 2020 року сформував податковий кредит на всю суму виконаних робіт з розробки проектної документації, що є доказом прийняття відповідачем усього об`єму робіт з розробки проектної документації, але суд взагалі не звернув увагу на ці обставини.

Здійснивши оплату рахунків від 22.07.2020 №58 та №62, відповідач визнав факт виконання скаржником розробки проектної документації у повному обсязі, однак не повернув підписані Акти здачі-приймання робіт. З цього приводу скаржник заявляв клопотання про витребування у відповідача оригіналів та завірених копій Актів здачі-приймання робіт, податкової декларації з ПДВ за липень та грудень 2020 з Додатком 5 (розшифровкою податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за липень та грудень 2020), але суд також відмовив у задоволенні цього клопотання ухвалою від 14.12.2021.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 853 та ч. 1 ст. 854 ЦК України підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2022 року визначено колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/889/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

Господарським судом Полтавської області на виконання ухвали суду від 07.02.2022 надіслано матеріали справи №917/1790/21, які надійшли до Східного апеляційного господарського суду 15.02.2022.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 апеляційну скаргу ТОВ «МКТ-КОМЮНІКЕЙШН» м.Київ було залишено без руху. Скаржнику необхідно було усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати САГС докази надсилання копії апеляційної скарги ТОВ «РЕМТЕХНАЛАДКА» на адресу: 36020, м.Полтава вул. Котляревського, буд.1/27, яка відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «РЕМТЕХНАЛАДКА», всупереч цьому апеляційна скарга скаржником була надіслана на іншу адресу.

У встановлений строк скаржником були усунуті зазначені недоліки та надані суду докази надсилання копії апеляційної скарги за місцезнаходженням юридичної особи відповідача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «МКТ-КОМЮНІКЕЙШН» м.Київ; встановлено відповідачу строк до 19.07.2022 включно для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання іншим сторонам у справі, а також для подання заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи.

У строк, встановлений судом на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити без змін рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2022 у справі № 917/1790/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги у розмірі 12000 грн за надання професійної правової допомоги.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні постановлено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 27 Конституції України обов`язком держави є захист життя людини.

Ухвалою від 20.07.2022 по даній справі, Східний апеляційний господарський суд, керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення утримання учасників судового процесу від небезпеки, спричиненої триваючою збройною агресією Російської Федерації проти України, дотримання захисту життя і здоров`я відвідувачів і працівників суду та з урахуванням заходів, встановлених режимом роботи Східного апеляційного господарського суду під час дії воєнного стану, повідомив учасників судового процесу про те, що наступна дата відкритого судового засідання з розгляду даної справи буде визначена Східним апеляційним господарським судом після усунення обставин небезпеки загрози учасників судового процесу, а сторони та інші учасники справи мають можливість скористатися своїм правом та у письмовій формі надати пояснення, заяви та клопотання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2022 по даній справі призначене судове засідання на 31 серпня 2022 о 14.45.

Від представника позивача, адвоката Будігая Олександра Васильовича на електронну адресу САГС надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою суду від 16.08.2022 було задоволено.

29.08.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача на апеляційну скаргу (вх.електронної пошти №3034), яка судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

29.08.2022 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляду справи за відсутності представника скаржника.

Враховуючи, що явка сторін у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, керуючись ч. 12 ст. 270 ГПК України, колегія суддів, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні за відсутності позивача.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

18.12.2019 між ТОВ «РЕМТЕХНАЛАДКА» (за договором - покупець, далі відповідач) та ТОВ «МКТ-КОМЮНІКЕЙШН» (за договором виконавець, далі позивач) був укладений договір № 1812/2019 про надання послуг з розробки документації «Технічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок») на маршрутах слідування «Інтерсіті» регіональної філії «Південно-Західна залізниця», предметом якого передбачено, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги з розробки проектної документації «Технічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок») на маршрутах слідування «Інтерсіті» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ( далі послуги) (т.1, а.с.12-14).

Перелік послуг наданий в Додатку № 1 (т.1, а.с.13, зворотній бік).

Послуги надаються почергово (п.1.3 договору).

Згідно п.2.1 ціна договору становить 1 049 760,00 грн.

Вартість послуг надана в Додатку № 2 (т.1, а.с.14).

Порядок здійснення оплати передбачений розділом 3 договору.

Згідно п.3.1 оплата фактично наданих послуг замовником здійснюється протягом п`яти календарних днів з моменту отримання послуг на підставі рахунка і акту приймання виконаних послуг.

До рахунка додаються: акт приймання виконаних послуг (п.3.2).

Оплата за виконану чергу проектування здійснюється згідно Додатку 2 (п.3.3 договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено строк надання послуг згідно календарного плану, Додаток 3 (т.1, а.с.14 зворотній бік).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги (п.5.1.1) та приймати надані послуги згідно з актом приймання виконаних послуг (п.5.1.2).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що замовник має право: контролювати надання послуг у строки, встановлені цим договором (п.5.2.1); повернути рахунок виконавцю без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів, зазначених у пункті 3.1. розділу 3 цього договору (п.5.2.2).

Виконавець зобов`язаний (п.5.3): забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором (п.5.3.1); забезпечити надання послуг в об`ємі, встановленому цим договором (п.5.3.2).

Пунктом 5.4. договору встановлено, що виконавец має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги (п.5.4.1); у разі невиконання зобов`язань замовником виконавець має право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це замовника у строк трьох діб (п.5.4.2).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (п.6.1 договору).

У разі несвоєчасної оплати за надані послуги замовник сплачує виконавцю штрафні санкції у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України, діючої на період нарахування штрафних санкцій (п.6.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов`язань (п.9.1).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств у встановленому порядку.

Згідно Додатку № 1 до зазначеного договору, передбачено найменування послуг та черговість виконання.

Вартість послуг за одиницю без ПДВ складає 174960,00 грн. згідно Додатку № 2 до договору. З цього Додатку вбачається, що загальна суму з ПДВ за надання послуг, які виконуються почергово, складає 1 049 760,00 грн..

Додатком 3 передбачений календарний план черговості виконання послуг.

Позивач вказує на те, що 22.07.2020 у зв`язку з виконанням усіх п`яти черг розробки проектної документації були оформлені рахунки та надіслані відповідачу, а саме:

-рахунок №58 за розробку проектної документації для першої черги на суму 209952 грн.;

-рахунок №59 за розробку проектної документації для другої черги на суму 209952 грн.;

-рахунок №60 за розробку проектної документації для третьої черги на суму 209952 грн.;

-рахунок №61 за розробку проектної документації для четвертої черги на суму 209952 грн.;

-рахунок №62 за розробку проектної документації для п`ятої черги на суму 209952 грн. (т.1, а.с.15-19).

23.12.2020 відповідачу були направлені Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з розробки проектної документації:

-Акт № 61 за розробку проектної документації для першої черги на суму 209952 грн.;

-Акт № 62 за розробку проектної документації для другої черги на суму 209952 грн.;

-Акт № 63 за розробку проектної документації для третьої черги на суму 209952 грн.;

-Акт № 64 за розробку проектної документації для четвертої черги на суму 209952 грн.;

-Акт № 65 за розробку проектної документації для п`ятої черги на суму 209952 грн. (т1, а.с.20-24).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 23.07.2020 здійснив часткову оплату першої черги виконання розробки проектної документації у сумі 50 000,00 грн. згідно рахунку від 22.07.2020 № 58 (т.1, а.с.25).

08.12.2020 відповідачем було здійснено часткову оплату п`ятої черги виконання розробки проектної документації у сумі 200 000,00 згідно рахунку від 22.07.2020 № 62 (т.1, а.с.26).

Виходячи з того, що відповідачем залишок заборгованості у розмірі 799760,00 грн до теперішнього часу не сплачений, позивач просить суд стягнути з відповідача цю заборгованість.

Крім того, посилаючись на п.6.2 договору, позивач просив суд стягнути з відповідача у зв`язку з невиконанням договорних зобов`язань по оплаті заборгованості суму пені у розмірі 49 223,58 грн, а також 3% річних у сумі 20 245,44 грн та інфляційні 60141,95 грн, загалом 929370,97 грн.

В обгрунтування позовних вимог та доводів, викладених в апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що договір від 18.12.2019р. № 1812/2019 між позивачем та відповідачем було укладено з метою виконання відповідачем договору між відповідачем та АТ «Українська Залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна Залізниця» за результатами проведення процедури закупілі у електронній системі публічних закупівель України ProZorro, ідентифікатор закупівлі UA-2019-10-02-000677-b. За результатами згаданої закупівлі 11.11.2019 було укладено договір №ПЗ/Ш-191266/НЮ (копія договору є у вільному доступі у електронній системі публічних закупівель України ProZorro). На сторінці закупівлі замовником АТ «Українська Залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна Залізниця» розміщено звіт про виконання договору, статус договору закрит.

Як вважає позивач, наведене свідчить про виконання позивачем зобов`язань за договором від 18.12.2019 з розробки проектної документації «Технічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок) на маршрутах слідування «Інтерсіті» регіональної філії «Південно-Західна Залізниця» № 1812/2019.

Для підтведження наведених обставин позивач заявляв клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не завляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача АТ «Українська Залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна Залізниця», проте суд першої інстанції ухвалою від 14.12.2021 залишив без задоволення клопотання позивача про залучення третьої особи з підстав того, що позивачем не надано жодних доказів або наведених беззаперечних обставин, які б підтвердили, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки АТ «Українська Залізниця»; в клопотанні вказано лише те, що залучивши третю особу, остання може підтвердити обставини, викладені позивачем у позовній заяві (т.1, а.с.152).

Крім того, позивач вважає, що відповідно до відтиску на податкових накладних, що він склав та зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних, вони прийняті відповідачем, що свідчить про прийняття їм виконання проектної документації у повному обсязі та відображення господарської операції з прийняття проектної документації в податковому та бухгалтерському обліку (т.1, а.с.27-40).

З цього приводу позивач також заявив суду першої інстанції клопотання про витребування доказів (оригінали та завірені копії Актів здачі-приймання робіт, податкову декларацію з ПДВ за липень та грудень 2020 року з розшифровкою податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за липень та грудень 2020) від ТОВ «РЕМТЕХНАЛАДКА», в задоволенні якого судом першої інстанції було відмовлено ухвалою від 14.12.2021 (т.1, а.с.152-153).

Відповідач у відзиві на позовну заяву звертає увагу суду на те, що станом на 10.12.2021 позивач жодної послуги з проектування не надав (т.1, а.с.63-70).

Відповідач внаслідок виставлених позивачем рахунків 22.07.2020р. на оплату за начебто вже виконані послуги з розробки проектної документації за договором від 18.12.2019р. № 1812/2019, зв`язався з позивачем по телефону та запитав про підстави та аргументацію виставлених рахунків, на що позивач повідомив, що послуги з проектування першої черги майже готові, тому бухгалтер виставила на оплату відповідний рахунок № 58, а інші рахунки (№ 59,60,61,62) виставлені на майбутнє.

Відповідно до п.3.2 договору позивач до виставлених рахунків повинен був надати відповідні акти виконаних робіт, проте цього здійснено не було.

08.12.2020 позивач знову попросив устно відповідача частково здійснити проплату у сумі 200 000 грн, обіцяючи, що до кінця грудня 2020 рок повністю надасть послуги разом по п`яти чергам, на що відповідач сплатив вказану суму платіжним дорученням від 08.12.2020 № 974. Проте, позивач так і не надав станом на 10.12.2021 бажану проектну документацію по договору.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Частинами першою, другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Зі змісту укладеного між сторонами договору № 1812/2019 від 18.12.2019 про надання послуг з розробки проектної документації «Технічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок) на маршрутах слідування «Інтерсіті» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» вбачається, що він за своєю правовою природою є договором про надання послуг, правовідносини за яким регулюються гл.63 «Послуги. Загальні положення» ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Водночас, досліджуючи додатки до договору № 1812/2019 від 18.12.2019, а саме: Додаток №1 «Перелік послуг», який містить найменування послуги: 1.Організація радіомережи стандарту DMR (системи ПРЗ,РОРЗ, СРЗ): креслення, пояснювальна записка; технологія (побудова схеми організації радіозв`язку, розрахунок зони покриття, підготовка та надання вихідних даних для інших розділів); станційна частина. 2. Організація виділеної мережи передачі даних Enternet для цифрового радіозв`язку: креслення, пояснювальна записка; Технологія (схема організації транспортної мережи зв`язку, схема організації виділення мережі передачі даних, підготовка та надання вихідних даних для інших розділів), станційна частина. 3.ОВНС розрахунок;

Додаток №2 «Вартість послуг, де міститься найменування послуги, а саме:

1. Розробка проектної документації «Техічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок) на маршрутах слідування «Інтерсіті» для першої черги.

2. Розробка проектної документації «Техічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок) на маршрутах слідування «Інтерсіті» для другої черги

3. Розробка проектної документації «Техічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок) на маршрутах слідування «Інтерсіті» для третьої черги.

4. Розробка проектної документації «Техічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок) на маршрутах слідування «Інтерсіті» для четвертої черги.

5. Розробка проектної документації «Техічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок) на маршрутах слідування «Інтерсіті» для п`ятої черги; та ціна за одиницю;

можно дійти висновку про те, що цей договір є договором підряду на проектні та пошукові роботи.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та(або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх (ч.1 ст. 887 ЦК України).

Замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт:

1) сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (ч.1, абз.1 ст. 889 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 890 ЦК України до обов`язків підрядника, зокрема, відносяться:

1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором;

3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що договір № 1812/2019 від 18.12.2019 про надання послуг з розробки проектної документації «Технічне переоснащення технологічного радіозв`язку (цифровий радіозв`язок) на маршрутах слідування «Інтерсіті» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» за своєю правовою природою є змішанним договором з елементами договору послуг та договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Частиною першою статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.3.1 договору оплата фактично наданих послуг Замовником здійснюється протягом п`яти календарних днів з моменту отримання послуг на підставі рахунка і акту приймання виконаних послуг.

Позивач вказує на те, що 22.07.2020 у зв`язку з виконанням усіх п`яти черг розробки проектної документації були оформлені рахунки та надіслані відповідачу, а саме:

-рахунок №58 за розробку проектної документації для першої черги на суму 209952 грн.;

-рахунок №59 за розробку проектної документації для другої черги на суму 209952 грн.;

-рахунок №60 за розробку проектної документації для третьої черги на суму 209952 грн.;

-рахунок №61 за розробку проектної документації для четвертої черги на суму 209952 грн.;

-рахунок №62 за розробку проектної документації для п`ятої черги на суму 209952 грн. (т.1, а.с.15-19).

Відповідач, заперечуючи проти виконаної позивачем роботи за вказаним договором взагалі, здійснює часткову оплату 23.07.2020 першої черги виконання розробки проектної документації у сумі 50 000,00 грн. згідно рахунку від 22.07.2020 № 58 (т.1, а.с.25) та 08.12.2020 часткову оплату п`ятої черги виконання розробки проектної документації у сумі 200 000,00 згідно рахунку від 22.07.2020 № 62 (т.1, а.с.26).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст. 854 ЦК України).

В силу ч. 1 п.1 ст. 889 ЦК України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

З урахуванням наведених вище норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що Рахоча в договорі зазначено, що оплата фактично наданих послуг здійснюється згідно п.3.1 Замовником протягом п`яти календарних днів з моменту отримання послуг на підставі рахунка і акту приймання виконаних послуг, однак обов`язок відповідача оплатити вартість виконаних робіт виникає в силу закону та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку на оплату.

Згідно умов п.5.1.1, п.5.1.2 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги та приймати надані послуги згідно з актом приймання виконаних послуг.

Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з розробки проектної документації:

-Акт № 61 за розробку проектної документації для першої черги на суму 209952 грн.;

-Акт № 62 за розробку проектної документації для другої черги на суму 209952 грн.;

-Акт № 63 за розробку проектної документації для третьої черги на суму 209952 грн.;

-Акт № 64 за розробку проектної документації для четвертої черги на суму 209952 грн.;

-Акт № 65 за розробку проектної документації для п`ятої черги на суму 209952 грн. були направлені позивачем відповідачу 23.12.2020 окремо від рахунків (т.1, а.с.20-24).

Позивач в обгрунтування направлення актів здачі-приймання робіт (надання послуг) посилається на те, що акти надсилались електронною поштою на адресу відповідача, скріншоти яких додав до відповіді на відзив відповідача (т.1, а.с.160-164).

Суд першої інстанції надані позивачем докази відхилив з посиланням на те, що надана позивачем роздруківка електронної переписки не може бути використана як доказ у справі, оскільки умови щодо електронного документообігу, до яких застосовуються вимоги Закону України Про електронні документи та електронний документообіг сторони не узгодили в договорі.

Однак, колегія суддів не може погодитись із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (статті 5, 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

На відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи.

Таким чином, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою, є електронним доказом.

Частиною 2 ст. 96 ГПК України передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч. 3, 5 ст. 96 ГПК України).

Разом з тим, колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 923/1379/20, де, зокрема, зазначено, що сам лист електронної пошти є таким, що містить відомості про факт відправлення повідомлення із відповідної електронної адреси, час відправлення, адресатів листа - осіб, до відома яких було доведено таке повідомлення тощо. У випадку, якщо позивач подає позов у паперовій формі, то електронний лист може бути наданий суду у вигляді відповідної роздруківки. Така роздруківка електронного листа та додатків до нього є паперовою копією електронного доказу. Обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні. Відповідно до статей 3, 5, 8 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг", електронні документи вже давно стали частиною ділового обороту та юридична сила електронного документа, як доказу, не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Отже, висновки судів з посиланням на те, що роздруківка електронного листування є неналежним та недопустимим доказом є такими, що не відповідають приписам статті 8 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг", оскільки сила електронного документа, як доказу, не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму та не підтверджується додатково показами свідків (учасників переписки) (відповідний висновок міститься також в постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 31.03.2021 у справі №923/875/19).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Колегія суддів також звертає увагу, що в даній справі сторони не узгоджували умов щодо електронного документообігу, до яких застосовуються вимоги Закону України Про електронні документи та електронний документообіг.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що надані позивачем акти здачі-приймання робіт (надання послуг) містять підпис відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення уповноваженої особи від виконавця технічного директора Шевчука Вадима Володимировича (т.1, а.с.20-24).

В свою чергу, подані позивачем скріншоти сторінок електронної пошти містять відомості про факт відправлення останнім листів із відповідної електронної адреси та є належними та допустимими доказами на підтвердження вказаних обставин (т.1, а.с.160-164).

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідач, здійснивши частково оплату виконаних послуг, ухилився від свого обов`язку прийняти роботи та оплатити їх у повному обсязі.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи відповідно до умов договору № 182/2019 від 18.12.2019. у розмірі 799760,00 грн. є обгрунтованою та документально підтвердженою, а тому підлягає задоволенню.

З приводу аргументів апелянта щодо формування податкового кредиту на всю суму виконаних робіт з розробки проектної документації як доказа прийняття відповідачем усього об`єму робіт, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч.3 та 8 ст.19 Господарського кодексу України обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України податкова накладна складаться на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних є для отримувача товару/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ є факт реального здійснення операції з придбання товаро-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків, а також оформлення відповідних операцій складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`зкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податку на додану вартість при визначенні податкових зобов`язань, безумовно передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17.

Також слід звернути увагу на те, що в постанові ОП КГС ВС від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19 зазначено, що оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними у податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Таким чином, надання відповідачем документів стосовно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість, Додатків 1 та 2 до податкової декларації з податку на додану вартість, які свідчать про корегування у грудні 2021 суми податкового кредиту за грудень 2020 лише підтверджують факт формування відповідачем у грудні 2020 податкового кредиту на підставі податкових накладних позивача на всю суму виконаних робіт з розробки проектної документації.

У ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати за надані послуги замовник сплачує виконавцю штрафні санкції у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України, діючої на період нарахування штрафних санкцій.

Позивачем нарахована пеня за несвоєчасну оплату за надані послуги у розмірі 49 223,58 грн., розрахунок якої міститься у додатку до позовної заяви (т.1.,а.с.41). Перевіривши правильність нарахування пені згідно п.6.2 договору, суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги в цій частині обгрунтованими, доведеними та арифметично правильними.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, яий прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені обставини та керуючись нормами законодаства, судова колегія вважає обгрунтованими, доведеними та арифметично правильними позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 20245,44 грн. за період з 29.12.2020 по 01.11.2021 та інфляційних у розмірі 60141,95 грн. за аналогічний період.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції встановленим обставинам справи, що є підставою для задоволення апеляційної скарги позивача з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 277, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю МКТ-КОМЮНІКЕЙШН», м.Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2022 у справі № 917/1790/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2022 у справі № 917/1790/21 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА», м.Полтава (вул.Котляревського, 1/25, м.Полтава, 36020, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МКТ-КОМЮНІКЕЙШН», м.Київ (вул.Данила Щербаківського,буд.52, офіс 322, м.Київ, 04111, ) заборгованість у сумі 799760,00 грн., пеню у розмірі 49 223,58 грн, 3% річних у сумі 20 245,44 грн, інфляційні у розмірі 60141,95 грн, судовий збір за подання позову 13940,56 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА», м.Полтава (вул.Котляревського, 1/25, м.Полтава, 36020, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МКТ-КОМЮНІКЕЙШН», м.Київ (вул.Данила Щербаківського,буд.52, офіс 322, м.Київ, 04111, ) 20910,84 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 01.09.2022.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота