ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 серпня 2022 року Справа № 903/446/22

за позовом Виконувача обов`язків керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛЄГРАФ-4"

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Харкевич О.О.

Представники сторін:

від прокуратури: Савчук І.А., прокурор

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

встановив: Виконувач обов`язків керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області звернувся до суду з позовом до ТОВ " ВЛЄГРАФ-4", в якому просить:

- розірвати договір оренди землі № 1 від 03.12.2019, укладений між Поворською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЛЄГРАФ-4»;

- зобов`язати ТОВ «ВЛЄГРАФ-4» повернути Поворській сільській раді земельну ділянку площею 13,5532 га з кадастровим номером :01:004:0218, яка знаходиться в селі Поворськ, урочище «Біля Млина» та була передана в оренду згідно договору № 1 від 03.12.2019.

Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 4 962,00грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті орендної плати за землю згідно договору оренди землі № 1 від 03.12.2019.

Ухвалою суду від 30.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.08.2022.

Відповідач у підготовче засідання 02.08.2022 не з`явився, відзиву на позов не надав.

Протокольною ухвалою від 02.08.2022 суд закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 30.08.2022 на 11:30 год.

В судовому засіданні 30.08.2022 прокурор позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 30.08.2022 уповноваженого представника не направив, додаткових пояснень, заяв та клопотань суду не надав. Ухвала суду від 30.06.2022 та від надіслані на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛЄГРАФ-4", зазначену в ЄДР юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: (вул. Київська, 39 с. Поворськ, Ковельський р-он, Волинська обл.) була повернута на адресу суду з відміткою Адресат відсутній за вказаною адресою(а.с. 68-70).

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, повідомлення про розгляд справи по суті.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника прокуратури, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

встановив:

03.12.2019 між Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЛЄГРАФ-4» (орендар) укладено договір оренди землі №1 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (під розміщення сонячної електростанції), яка заходиться в с. Поворськ, урочище «Біля Млина», з кадастровим №:01:004:0218 площею 13,5532 га.

Відповідно до пункту 5 вказаного договору Сторони погодились, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 148 519,12 грн.

Пунктом 9 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у гривнях у грошовій формі в розмірі 4 відсотків від нормативної грошової оцінки землі.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10 договору).

Відповідно до п.11 договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 13 договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 120% річних облікової ставки НБУ, діючих на день виникнення боргу або на день його погашення незалежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний день прострочення у його сплаті .

Згідно акта приймання-передачі земельної ділянки від 03.12.2019, Поворська сільська рада передала, а ТзОВ «ВЛЄГРАФ-4» прийняло земельну ділянку для в строкове платне користування (в оренду) земельну ділянку загальною площею 13,5532 га. для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (під розміщення вітрової електростанції), що розташована за адресою: м.Ковель, с. Поворськ урочище Біля Млина. Дана земельна ділянка передається терміном до 19.11.2068. Після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцю земельну ділянку в стані, не гіршому ніж на момент отримання в користування.

Відомості про укладення договору внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме манно 15.01.2020, номер запису про інше речове право 35076835.

Таким чином, на підставі договору оренди землі між позивачем та відповідачем виникли орендні правовідносини.

Відповідно до наданої інформації Головного управління ДПС у Волинській області за №7697/5/03-20-04-05 від 28.07.2021 станом на 01.07.2021 заборгованість з орендної плати за землю ТзОВ «ВЛЄГРАФ-4» за земельні ділянки загальною площею 13,5532 га становить125 922,77 грн.

Заборгованість утворилась через несплату платником самостійно задекларованих податкових зобов`язань відповідно до поданих до Ковельської ДПІ податкових декларацій з орендної плати за землю.

ГУ ДПС у Волинській області 25.01.2021 на адресу Поворської сільської ради надіслано лист щодо розірвання договорів оренди з ТзОВ «Влєграф-4».

Відповідно до наданої інформації Головного управління ДПС у Волинській області за №3730/5/03-20-04-01-05 від 17.06.2022 станом на 01.06.2022 заборгованість з орендної плати за землю ТзОВ «ВЛЄГРАФ-4» за земельні ділянки загальною площею 13,5532 га становить199 385,65грн.

Так, згідно наданого Поворською сільською радою розрахунку заборгованості орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0218 за 2022 рік складає 245 475,42 грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, згідно договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до положень ст.ст. 179, 180 ГК України укладений Договір є господарським, а майново-господарські зобов`язання, що виникли внаслідок ного укладення, відповідно до ст. 175 ГК України регулюються положеннями ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми передбачені ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 628, 629 ЦК України та ст. 180 ГК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, мас подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК кодексу України, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є, зокрема, землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», п. 288.1 ст. 288 ПК України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 288 ПК України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому ГПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо не сплати орендної плати є істотним порушенням та вагомою підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду із застосуванням такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 викладено висновок про застосування норм права згідно якого систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом».

Згідно п.34 договору, дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, також з інших підстав визначених законом (п.35 договору).

Відповідно до п.36 договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається в зв`язку з використанням землі орендарем не за цільовим призначенням та порушення умов її надання.

Зазначене дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, годі як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Таким чином, у даному випадку сплата за землю по договорах орендарем не здійснена, що підтверджено інформацією як Поворської сільської ради, так і ГУ ДПС у Волинській області, та така несплата є системною, оскільки орендна плата повинна вноситись щомісячно, а згідно наявної інформації упродовж більше 6 місяців поспіль плата невнесена.

Неналежне виконання умов договору, а саме повне невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого Договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/826/18 та від 24.10.2019 у справі № 243/322/17).

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим, неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору результату встановлює істотність порушення відповідачем його умов.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, тому позовна вимога про розірвання договору оренди землі за №1 від 03.12.2019 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

У зв`язку із розірванням договору оренди землі ТзОВ «ВЛЄГРАФ-4» зобов`язаний повернути її орендодавцю - Поворській сільській раді.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Договір оренди земельної ділянки №1 від 03.12.2019, що укладений між між Поворською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЛЄГРАФ-4» слід розірвати та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЛЄГРАФ-4» повернути Поворській сільській раді земельну ділянку площею 13, 5532 га з кадастровим номером :01:004:0218, яка знаходиться в селі Поворськ, урочище «Біля Млина», яка була передана в оренду згідно договору №1 від 03.12.2019.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Вказані обставини свідчать про нездійснення Поворською сільською радою Волинської обласної захисту порушених інтересів держави та наявність підстав для представництва органом прокуратури інтересів держави в суді, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 4 962,00 грн. відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі №1 від 03.12.2019, укладений між Поворською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЛЄГРАФ-4».

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЛЄГРАФ-4» (вул.Київська,39, с.Поворськ, Ковельський р-н, Волинська обл., 45050, ) повернути Поворській сільській раді (вул.Київська,39, с.Поворськ, Ковельський р-н., Волинська обл., 45050, ) земельну ділянку площею 13,5532 га з кадастровим номером :01:004:0218, яка знаходиться в селі Поворськ, урочище «Біля Млина», та була передана в оренду згідно договору №1 від 03.12.2019.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЛЄГРАФ-4» (вул.Київська,39, с.Поворськ, Ковельський р-н, Волинська обл., 45050, ) на користь Волинської обласної прокуратури (вулиця Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, ) 4 962,00 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

06.09.2022

Суддя М. С. Шум