ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року Справа № 918/1169/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області

на рішення Господарського суду Рівненської області від 17.02.2022 р.

ухвалене у м.Рівному, повний текст складено 23.02.2022 р.

у справі № 918/1169/21 (суддя Качур А.М.)

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оласінвест"

про стягнення 15076,20 грн.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 17.02.2022 р. у справі № 918/1169/21 відмовлено у задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оласінвест" про стягнення 15076,20 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 17 лютого 2022 року у справі № 918/1169/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до ТОВ «Оласінвест» про стягнення шкоди в розмірі 15076 грн. 20 коп., заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу із земельної ділянки.

Вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі, дійшов хибного висновку про те, що оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0061 не є земельною ділянкою сільськогосподарського чи лісогосподарського призначення, не перебуває у власності держави чи територіальної громади, не була самовільно захоплена та не використовується не за цільовим призначенням, то Головне управління не наділене повноваженнями на звернення до суду з позовом про стягнення заподіяної шкоди внаслідок самовільного зняття родючого шару ґрунту.

Доводить, що органи Держгеокадастру можуть виконувати функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності; функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Посилається на норми ст.28 Закону України Про центральні органи виконавчої влади та зазначає, що органи Держгеокадастру можуть звертатися до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Пояснює, що 04.03.2020 р. в ході проведення обстеження з виїздом на місце встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0061 під час будівництва автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, адміністративних приміщень та АГЗП здійснено діяльність, пов`язану з порушенням поверхневого шару ґрунту. На момент проведення обстеження робочий проект щодо зняття та перенесення ґрунтового покриву та дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву надано не було, тому директору ТОВ «ОЛАСІНВЕСТ» було надіслано повідомлення про сплату шкоди на суму 15076,20 грн., розрахунок розміру шкоди та припис від 04.05.2020 р.

На даний час заподіяна земельним ресурсам шкода залишається несплаченою. Доводить, що на підставі викладеного рішення Господарського суду Рівненської області від 17 лютого 2022 року у справі № 918/1169/21має бути скасоване із ухваленням нового рішення, яким має бути задоволений позов Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до ТОВ «Оласінвест» про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу із земельної ділянки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оласінвест" подало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача права на звернення з відповідним позов є законним і обґрунтованим, оскільки ні ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», ні Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, ні інші норми, на які позивач посилається, не надають останньому повноважень на звернення до суду з даним позовом.

Пояснює, що позивач не надавав доказів проти тверджень відповідача, що родючий шар з ділянки був знятий у 2007 році одним із її попередніх власників і що дозвіл на таке зняття у 2007 році надавав саме позивач - ГУ Держгеокадастру у Рівненській власнику, який на той час володів ділянкою.

Зазначає, що відповідач ГУ Держгеокадастру у Рівненській області приховав факт видачі цього дозволу, що зумовило його витребування судом на підставі ухвал від 10.06.2020 р., від 10.09.2020 р. з попередженням про штраф від 29.10.2020 р. у іншій судовій справі між сторонами цього спору - у справі № 460/4102/20.

Вказує, що станом на день перевірки земельної ділянки відповідача 04.03.2021р., діяв Порядок видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення грунтового покриву (родючого шару грунту) земельних ділянок, затверджений Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 1 від 04.01.2005 р., яким не передбачалась необхідність отримання повторних дозволів на зняття і перенесення ґрунтового покриву (родючого шару) новим власником ділянки після того, як такий дозвіл був отриманий попереднім власником.

Вважає безпідставним посилання позивача у апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 р. у справі 925/929/19, оскільки наведена постанова прийнята за інших обставин, зокрема судовий розгляд здійснювався за позовом прокурора, тоді як у даній справі позов заявлений Держгеокадастром, у такого відповідні повноваження на звернення з позовом у спірних правовідносинах відсутні.

Просить врахувати викладене і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і сторони не подавали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 06.02.2018 р. ТОВ «Оласінвест» набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0061, площею 0,4 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, форма власності приватна /а.с.42 у т.1/.

Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області на підставі наказу від 21 лютого 2020 року № 137-ДК проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0061 площею 0,40 га, яка розташована на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівська сільська об`єднана територіальна громада Рівненського району Рівненської області) та перебуває у приватній власності ТОВ "Оласінвест", про що складений акт №137-ДК/125/АП-09-01/-20 від 04 березня 2020 року /а.с.5-8 у т.1/.

У акті №137-ДК/125/АП-09-01/-20 зазначено, що відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт Державної архітектурної інспекції від 27 серпня 2019 року № ІУ55 на вказаній земельній ділянці ТзОВ "Оласінвест" здійснюється нове будівництво автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, адміністративних приміщень та АГЗП на території Великожитинської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області. Відповідно до висновку ПП ПВЦ "Лендбуд-Вест" від 31 січня 2007 року № 03/31/01-17, який міститься в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, встановлено що, ґрунти наявні на вказаній земельній ділянці кваліфікуються як родючі придатні для цілей землювання і підлягають зняттю. Водночас відповідно до висновку Рівненського районного відділу земельних ресурсів про погодження проекту від 20.08.2007 р. № 0402/2813 визначено необхідність розроблення робочого проекту щодо зняття родючого шару ґрунту та поліпшення малопродуктивних угідь на території Рівненського району.

Як зазначено в акті, в ході проведення обстеження з виїздом на місце Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області встановлено, що на зазначеній земельній ділянці під час будівництва автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, адміністративних приміщень та АГЗП здійснено діяльність, пов`язану з порушенням поверхневого шару ґрунту. На момент проведення обстеження робочий проект щодо зняття та перенесення ґрунтового покриву та дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву ТОВ "Оласінвест" надано не було. У акті вказано про порушення земельного законодавства ТОВ "Оласінвест", а саме порушення норм частин 2, 3 статті 168 Земельного кодексу України, що кваліфікується як зняття та перенесення ґрунтового покриву земельної ділянки без спеціального дозволу, відповідальність за яке передбачено пунктом "и" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України та 53-3 КУпАП.

Аналогічні відомості містяться у акті обстеження земельної ділянки № 137-ДК/49/АО/10/01/-20 від 04.03.2020 р., у якому зазначено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0061 площею 0,40 га, яка розташована на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівська сільська ОТГ) здійснено діяльність, пов`язану з порушенням поверхневого шару ґрунту без робочого проекту щодо зняття та перенесення ґрунтового покриву та без дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву. Додатково зазначено, що такими діями заподіяно шкоду, яка буде розрахована відповідно до Методики затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 р. № 963 /а.с.9-10 у т.1/.

Постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель від 04 травня 2020 року №137-ДК/0000 134п/о/08/01/-20 за вищевказане правопорушення директора ТОВ "Оласінвест" Мальованого Р.О. було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 53-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. /а.с.14 у т.1/.

05 травня 2020 року директору ТОВ "Оласінвест" надіслано припис від 04 травня 2020 року про забезпечення використання існуючого ґрунтового покриву в межах земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0061 у термін до 04 червня 2020 року /а.с.15-16 у т.1/.

Розрахунком розміру шкоди, заподіяної територіальній громаді внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу із земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0061 площею 0,40 га, визначено розмір завданої шкоди 15076,20 грн. /а.с.18 у т.1/, і 05 травня 2020 року ТОВ "Оласінвест" було надіслано повідомлення про необхідність сплати шкоди в сумі 15076,20 грн., розрахунок розміру шкоди, постанову про накладення адміністративного стягнення та припис /а.с. 19-20 у т.1/.

ТОВ "Оласінвест" кошти в добровільному порядку не сплатив, тому Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача ТОВ "Оласінвест" про стягнення 15076,20 грн.

Господарський суд Рівненської області відповідно до оскаржуваного рішення відмовив у задоволенні позову і колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про охорону земель" об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Згідно з ч.1 ст.211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи за порушення умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 168 Земельного кодексу України ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, крім випадків: проведення робіт із буріння та облаштування нафтових і газових свердловин, будівництва, технічного обслуговування, ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, підземних кабельних мереж енергозабезпечення; проведення робіт, пов`язаних з ліквідацією та запобіганням аварійним ситуаціям на нафтових і газових свердловинах та пов`язаних з їх експлуатацією об`єктах трубопровідного транспорту, виробничих спорудах, під`їзних дорогах, лініях електропередачі та зв`язку, підземних кабельних мережах енергозабезпечення.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що невиконання умов зняття, збереження і нанесення родючого шару ґрунту це невиконання або неякісне виконання обов`язкових заходів, передбачених затвердженою відповідно до законодавства проектною документацією, щодо знімання, збереження і нанесення родючого шару грунту, що призвело до його псування чи знищення.

Згідно з положеннями статті 2 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг тентів здійснюються шляхом проведення перевірок тощо.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.2 ст.19 Конституції України для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб встановлено спеціально-дозвільний тип правового регулювання за яким дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Згідно з Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (у редакції затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2021 р. №1302, тобто станом на час звернення позивача з позовом, далі за текстом Положення), основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності: у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за: - виконанням вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; - виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, своєчасного проведення рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених робочим проектом землеустрою; у частині родючості ґрунтів за: - зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведення господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення; - своєчасним проведенням підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності заходів щодо збереження, відтворення та підвищення родючості ґрунтів; обстежує земельні ділянки, які підлягають рекультивації, та обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання; складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення; розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, та вживає заходів до її відшкодування щодо земель державної власності сільськогосподарського призначення в установленому законодавством порядку; подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом; вживає відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам;

Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи; є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Крім того, згідно з абзацом 4 статті 15-2 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Наведеним підтверджено, що органи Держгеокадастру можуть виконувати, зокрема, дві абсолютно різних функції, а саме: 1) функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності; 2) функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Також, апеляційним судом зі змісту пп. 41, 44 п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру встановлено, що Держгеокадастр серед іншого: розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, та вживає заходів до її відшкодування щодо земель державної власності сільськогосподарського призначення в установленому законодавством порядку (підпункт 41 пункту 4 Положення); подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом (підпункт 41 пункту 4 Положення); вживає відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам (підпункт 44 пункту 4 Положення).

Крім того, посадові особи підрозділів і територіальних органів Держгеокадастру в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився; звертатися до суду з позовом про розірвання договору оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки або договору про встановлення земельного сервітуту, а також про припинення права постійного користування земельною ділянкою (пункт 6 Положення).

Згідно з ч.2 ст.2 ЦК України одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка відповідно до статей 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх порушених прав та інтересів.

Як визначено ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у Положенні про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру відсутні норми щодо повноважень Держгеокадастру, його посадових осіб, підрозділів і територіальних органів звертатися до суду з позовом щодо стягнення шкоди заподіяної внаслідок зняття родючого шару ґрунту під час проведення будівельних та інших робіт щодо земель приватної форми власності чи подавати такі позови в інтересах територіальних громад, на території яких такі земельні ділянки розміщені.

Зі змісту актів №137-ДК/125/АП-09-01/-20 від 04 березня 2020 року /а.с.5-8 у т.1/ та № 137-ДК/49/АО/10/01/-20 від 04.03.2020 р. /9-10 у т.1/, постанови державного інспектора від 04 травня 2020 року №137-ДК/0000 134п/о/08/01/-20 /а.с.14 у т.1/, припису від 04 травня 2020 року /а.с.15-16 у т.1/ вбачається, що старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області в процесі перевірки на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0061, на якій здійснюється будівництво автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, адміністративних приміщень та АГЗП, встановлено, що земельна ділянка перебуває у приватній власності позивача та знаходиться на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що входить до Шпанівської сільської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, форма власності приватна.

Зазначені обставини підтверджені витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.42 у т.1/.

Отже, враховуючи, що вказана земельна ділянка не є земельною ділянкою сільськогосподарського чи лісогосподарського призначення, не перебуває у власності держави чи територіальної громади, не була самовільно захоплена і не використовується не за цільовим призначенням, колегія суддів дійшла висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області не наділено повноваженнями на звернення до суду з позовною вимогою, заявленою у цій справі щодо стягнення заподіяної шкоди внаслідок самовільного зняття родючого шару ґрунту на такій земельній ділянці.

Посилання позивача викладені у відповіді на відзив на положення статті 17-1 Закону України "Про охорону земель" як на правову підставу для звернення із даним позовом відхиляються колегією суддів.

Так, відповідно до норм статті 17-1 Закону України "Про охорону земель" до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, у галузі охорони земель, належать, зокрема, подання позовів про відшкодування шкоди і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства України про охорону земель.

Разом з тим, центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275, - є саме Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція), а не Державна службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, тому посилання позивача на положення статті 17-1 Закону України "Про охорону земель" є безпідставними.

Посилання у апеляційній скарзі на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 р. у справі № 925/929/19, де зазначено, що органи Держгеокадастру можуть звертатися до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності колегія суддів відхиляє як такі, що зроблені за інших підстав заявленого позову, суб`єктного складу сторін, фактичних обставин, встановлених судами, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного судового рішення, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними.

Так, у справі № 925/929/19 предметом позову було визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визнання недійсним договору оренди землі. При цьому спір у справі № 925/929/19 виник щодо земель сільськогосподарського призначення, а тому наявність у Держгеокадастру повноважень звертатись з відповідними позовами узгоджується з ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Решта доводів сторін, зокрема, доводи відповідача про наявність дозволу, який видавася попередньому власнику земельної ділянки, - не досліджені судом, оскільки встановлені вищенаведені обставини є визначальною самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у даній справі.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 17.02.2022 р. у справі № 918/1169/21 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 17.02.2022 р. у справі № 918/1169/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 918/1169/21 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.