ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022 м. Дніпро Справа № 904/4387/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді (доповідача) Паруснікова Ю.Б.

суддів: Верхогляд Т.А., Вечірка І.О.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства «Хліб» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Експо» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 по справі № 904/4387/19 (суддя Примак С.А.), повний текст ухвали складено 21.07.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», м. Дніпро (ідентифікаційний код 34604386)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», м. Дніпро (ідентифікаційний код 34604386)

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви та ухвали суду першої інстанції

27.09.2019 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (далі - ТОВ «Український Рітейл») за вих. № 27*09/19 від 27.09.20219 про відкриття (порушення) справи про банкрутство ТОВ «Український Рітейл» (49126 м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45; ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 по справі № 904/4387/19 відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Дніпропетровській області № б/н від 30.06.2021 про зобов`язання надати документи для проведення перевірки.

Задоволено клопотання ліквідатора про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 03.06.2021 по 30.06.2021.

Затверджено звіт арбітражного керуючого Касаткіна Д.М. про нарахування і виплату грошової винагороди, пов`язаної з виконанням повноважень ліквідатора ТОВ «Український Рітейл» за період з 03.06.2020 по 30.06.2021 (грошова винагорода у розмірі 209090,10 грн).

Затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ТОВ «Український Рітейл».

Ліквідовано юридичну особу - ТОВ «Український Рітейл» (49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45; ідентифікаційний код 34604386).

Роз`яснено учасникам справи, що згідно з ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

Провадження у справі закрито.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційних скарг.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду Приватне акціонерне товариство «Хліб» (далі - ПрАТ «Хліб») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сенс Експо» (далі - ТОВ «Сенс Експо») оскаржують її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просять скасувати оскаржувану ухвалу від 20.07.2021 про закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Український Рітейл» та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційні скарги за своїм змістом є тотожними та мотивовані допущеними місцевим господарським судом порушеннями норм матеріального та процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали, а саме:

- в порушення приписів ст. 65 КУзПБ суд не повідомляв ПрАТ «Хліб» та ТОВ «Сенс Експо» про призначені час і місце судового засідання з розгляду клопотання ліквідатора Касаткіна Д.М. про затвердження звіту і ліквідаційного балансу боржника, чим позбавив кредиторів процесуального права висловити свої думки та надати свої заперечення на звіт ліквідатора. Ліквідатором не направлялися на адреси ПрАТ «Хліб» та ТОВ «Сенс Експо» звіт та ліквідаційний баланс боржника;

- апелянти не погоджуються із висновками суду першої інстанції про те, що ліквідатором вжито всієї повноти дій у ліквідаційній процедурі, оскільки в оскаржуваній ухвалі взагалі не міститься інформація щодо реального фінансового стану боржника (витрати, доходи, заборгованість). Судом не досліджувався факт наявності майна у боржника, за рахунок якого можливим було погашення зобов`язань перед кредиторами;

- судом не досліджувались обставини, а відповідно в ухвалі відсутні посилання суду на наявність висновків у звіті ліквідатора Касаткіна Д.М. щодо здійснення ним заходів з метою виявлення ознак доведення підприємства до банкрутства його засновниками та керівником, а від так, судом залишено без розгляду питання субсидіарної відповідальності осіб, винних у доведенні боржника до банкрутства.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи викладені у відзиві ліквідатора.

У відзивах на апеляційні скарги ПрАТ «Хліб» та ТОВ «Сенс Експо», ліквідатор ТОВ «Український Рітейл» Касаткін Д.М. в повному обсязі не погоджується з їх доводами, обставинами та змістом, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а оскаржувану ухвалу від 20.07.2021 законною і обґрунтованою, оскільки під час її постановлення суд правильно встановив всі обставини, які мають значення для справи. На думку ліквідатора, місцевий господарський суд не припустився порушень норм матеріального та процесуального права, а його висновки відповідають обставинам справи.

З підстав наведених у відзивах ліквідатор просить апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційні скарги ПрАТ «Хліб» та ТОВ «Сенс Експо», а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 20.07.2021 у справі № 904/4387/21 залишити без змін.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

27.09.2019 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ «Український Рітейл» за вих. № 27*09/19 від 27.09.20219 про відкриття (порушення) справи про банкрутство ТОВ «Український Рітейл» (49126 м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45; ).

10.10.2019 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 904/4387/19 про банкрутство ТОВ «Український Рітейл», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 02.02.2020, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Касаткіна Дениса Миколайовича.

11.10.2019 в мережі інтернет на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України за № 63314 опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Український Рітейл».

13.05.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області продовжено термін процедури розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майном Касаткіна Д.М. до 03.06.2020.

01.06.2020 проведено збори комітету кредиторів у справі № 904/4387/19 про банкрутство боржника, за результатом яких прийнято ряд рішень: обрано голову комітету кредиторів - ТОВ «Азоврітейл»; схвалено результати інвентаризації боржника; схвалено проведений арбітражним керуючим Касаткіним Д.М. аналіз фінансово-господарської, інвестиційної та іншої діяльності боржника та його становища на ринку, виявлення (за наявності) ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; прийнято та схвалено звіт розпорядника майна ТОВ «Український Рітейл» Касаткіна Д.М. про діяльність розпорядника майна та про стан провадження у справі № 904/4387/19 (за період з 10.10.2019 по 01.06.2020) та визнано роботу розпорядника майна Касаткіна Д.М. задовільною; схвалено звіт арбітражного керуючого Касаткіна Д.М. про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 10.10.2019 по 01.06.2020; вирішено звернутись до господарського суду з клопотанням про призначення Касаткіна Д.М. ліквідатором боржника…

03.06.2020 постановою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4387/19 визнано ТОВ «Український Рітейл» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру на 12 місяців до 03.06.2021, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Касаткіна Д.М. Зобов`язано ліквідатора банкрута Касаткіна Д.М. у строк до 03.06.2021 подати на затвердження до господарського суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури боржника розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі інтернет 03.06.2020 за № 64883.

В ході здійснення ліквідаційної процедури місцевим господарським судом визнано та внесено до реєстру вимоги 228 кредиторів на загальну суму 844024026,06 грн, у т. ч.: 968026,00 грн - перша черга; 2551876,92 грн - друга черга; 5015451,11 грн - третя черга; 824936344,32 грн - четверта черга; 10298726,77 грн - шоста черга (а. с. 47-59 т 74).

Так, зокрема, вимоги кредитора ТОВ «Сенс Експо» визнані судом на суму: 3842,00 грн - 1 черга, 61225,15 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредитора ПрАТ «Хліб» визнані судом на суму 3842,00 грн - 1 черга, 393529,53 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до наказу № 03/06/20 від 03.06.2020 за результатами ліквідаційної процедури на підставі ст. 65 КУзПБ ліквідатором проведено інвентаризацію майнових активів ТОВ «Український Рітейл», про що складено відповідні інвентаризаційні описи та акти результатів інвентаризації (а. с. 24-35 т 74).

У результаті проведеної інвентаризації майнових активів ТОВ «Український Рітейл» ліквідатором виявлено грошові кошти, дебіторську заборгованість, необоротні активи (нерухоме майно, у тому числі нерухоме майно розташоване на непідконтрольній Україні території, транспортні засоби, основні засоби, товарно-матеріальні цінності, нематеріальні активи), а також запаси.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою встановлення ринкової вартості необоротних активів та запасів банкрута, після проведення інвентаризації, ліквідатором банкрута для оцінки майна залучено суб`єкта оціночної діяльності. За результатами оцінки майна ліквідатором отримано звіти про оцінку ринкової вартості майнових активів боржника з висновками про їх вартість.

Згідно вказаних висновків суб`єкта оціночної діяльності, загальна ринкова вартість майнових активів боржника (у т. ч. тих, що перебувають на тимчасово окупованій території України) склала 108767656,21 грн (необоротні активи): 104712349,05 грн (нерухоме майно, транспортні засоби, основні засоби, ТМЦ, нематеріальні активи); 4055307,16 грн запаси (товар).

Також, місцевим господарським судом встановлено, що після проведення інвентаризації майнових активів банкрута та виявлення дебіторської заборгованості на загальну суму 19486126,60 грн, ліквідатором банкрута, відповідно до ч. 1 ст. 61 КУзПБ, вжито заходів щодо заявлення до третіх осіб вимог про повернення банкруту сум дебіторської заборгованості (копії вимог з доказами направлення містяться в матеріалах справи).

Всі вищевказані виявлені майнові активи були включені до ліквідаційної маси банкрута.

Під час проведення ліквідаційної процедури, після отримання погодження комітетом кредиторів умов продажу, ліквідатором здійснено реалізацію майнових активів банкрута на аукціонах. Переможцями торгів повністю сплачено запропоновану їм ціну за придбане на аукціоні майно та здійснено його передачу за відповідними актами про придбання майна на аукціоні.

Також, місцевим господарським судом встановлено, що під час проведеної інвентаризації ліквідатором виявлені грошові кошти на банківських рахунках відкритих в АТ «ПУМБ» на загальну суму 1219699,67 грн, у т. ч. 9219,60 грн на рахунку № НОМЕР_3, 258009,81 грн на рахунку № НОМЕР_1 , 952470,26 грн на рахунку № НОМЕР_2 (спец рахунок).

Виявлені під час проведення інвентаризації грошові кошти на спеціальному рахунку № НОМЕР_2 відкритому в АТ «ПУМБ» є залишком невиплачених спец коштів Фонду соціального страхування України для фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України. Вказаний розмір залишку утворився в 2016 році у зв`язку з тим, що застраховані особи не звертались до боржника щодо виплати коштів, банківські реквізити не надавали. Дані невикористані кошти (952470,26 грн) зі спец. рахунку № НОМЕР_2 були повернуті Фонду соціального страхування України відповідно листів № 540 від 07.10.2020, № 31.1-06/5885 від 08.10.2020, рахунок закритий.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КУзПБ під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов`язаний використовувати лише один (ліквідаційний) рахунок боржника в банківській установі. Залишки коштів на інших рахунках перераховуються на ліквідаційний рахунок боржника.

Кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Місцевим господарським судом встановлено, що ліквідатором обрано ліквідаційним рахунком - рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851). Залишок на рахунку станом на 03.06.2020 (дату визнання боржника банкрутом) складав - 258009,81 грн, всі інші рахунки закрито, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними довідками Банку.

За час проведення ліквідаційної процедури, на ліквідаційний рахунок зараховано грошові кошти на зальну суму 27792177,04 грн, у т. ч.: перераховано грошові кошти з іншого рахунку (у зв`язку з закриттям) - 9219,60 грн; сплата дебіторської заборгованості - 1256392,95 грн; грошові кошти від продажу майнових активів (ліквідаційної маси) - 25521801,36 грн.

За час проведення ліквідаційної процедури, з ліквідаційного рахунку сплачено загальну суму 28050186,85 грн, а саме:

- витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури на загальну суму 9344479,75 грн, у т. ч.: пов`язані з виплатою заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин - 859031,04 грн; пов`язані з оцінкою майна - 377000,00 грн; пов`язані з передачею в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню - 66200,00 грн; пов`язані з юридичними послугами (підготовка документів для передачі в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню, повернення дебіторської заборгованості) - 485500,00 грн; пов`язані зі збереженням майна (збереження, перевезення, оренда, охорона) - 7368414,52 грн; інші (РКО, поштові, нотаріальні послуги, комунальні послуги) - 188334,19 грн;

- сплачено основну винагороду арбітражного керуючого (за період червень 2020 - травень 2021) на суму - 191090,10 грн.

- здійснено виплату кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (загалом на загальну суму 18514617,00 грн.), у т. ч.: 968026,00 грн - перша черга; 2551876,92 грн - друга черга; 5015451,11 грн - третя черга; 9979262,97 грн - четверта черга.

Після проведення розрахунків з кредиторами у порядку визначеному КУзПБ, рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851) закрито.

Відповідно до інвентаризації залишки на ліквідаційному рахунку ТОВ «Український Рітейл» відсутні.

Крім того, ліквідатором здійснено Аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, виявлення (за наявності) ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства ТОВ «Український Рітейл».

За результатами здійсненого Аналізу ліквідатором встановлено, що підприємство перебуває в скрутному матеріальному становищі та має надкритичну неплатоспроможність. Основними причинами, які призвели до скрутного фінансового стану боржника є: військові дії на сході країни (втрата активів та ринку на не підконтрольній території України); велика конкуренція на ринках товарів та послуг в інших областях країни, що призвело до падіння попиту на товари; дефіцит грошових коштів по відношенню до розміру зобов`язань (коефіцієнт абсолютної ліквідності значно менше нормативного значення); наявність великого розміру кредиторської заборгованості; відсутність майнових активів банкрута, які б могли бути джерелом повного погашення кредиторської заборгованості, тобто підприємство не в змозі погасити свої зобов`язання, як у короткостроковому так і в довгостроковому періодах.

Коефіцієнт Бівера протягом всього проаналізованого ліквідатором періоду має від`ємне значення та тенденцію до зменшення, тобто ТОВ «Український Рітейл» відноситься до високої групи «ризику втрати платоспроможності» (рівень його платоспроможності критичний).

Коефіцієнт забезпеченості власними засобами протягом проаналізованого періоду був нижчим нормативного значення та мав від`ємне значення, що виключало можливість використання позасудових заходів відновлення платоспроможності ТОВ «Український Рітейл».

Розмір чистих активів протягом усього періоду мав значне від`ємне значення та постійно збільшувався, що беззаперечно свідчило про відсутність у боржника достатнього розміру активів для погашення розміру зобов`язань, та відповідно вказувало на критичну фінансову стійкість підприємства.

Наявність у ТОВ «Український Рітейл» протягом усього періоду, що аналізувався, непогашеної в строк заборгованості, значення коефіцієнта покриття, коефіцієнта поточної (загальної) ліквідності, коефіцієнта абсолютної ліквідності, показника маневреності власних оборотних засобів (які нижче нормативних показників) свідчив про не ліквідний баланс та те, що підприємство не мало достатньо коштів для негайного погашення своїх поточних зобов`язань (про неплатоспроможність).

Аналіз коефіцієнтів ліквідності, фінансової стійкості показав, що ТОВ «Український Рітейл» знаходився в кризовому фінансовому стані.

16.04.2021 ліквідатором боржника передано на постійне довгострокове архівне зберігання документи, що підлягають довгостроковому зберіганню до архівної установи ТОВ «Юридично-архівне бюро «Легіс», про що видано довідку № 72 від 16.04.2021.

На виконання повноважень, передбачених ст. 61 КУзПБ щодо пошуку та виявлення майна банкрута ліквідатором здійснено запити до: Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Дніпро, приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича, Офісу великих платників податків ДФС, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Головного управління Держпраці у Запорізькій області, Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, Головного сервісного центру МВС України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», Департаменту інтелектуальної власності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Фонду соціального страхування України.

Згідно відповідей Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області № 31/4-1928 від 16.06.2020, Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області № 31/8-292 від 17.06.2020, Головного сервісного центру МВС України № 31/9730 від 22.06.2020, ліквідатору повідомлено про реєстрацію за банкрутом 61 одиниці транспортних засобів (при дослідженні матеріалів справи встановлено, що з них 48 транспортних засобів фактично виявлено під час інвентаризації та обліку банкрута, включені до ліквідаційної маси та реалізовано на аукціонах в Лотах № 1, № 4, № 11, № 13, № 14, № 15; 2 транспортних засоби зняті з обліку в 2009 та 2011 роках; 11 транспортних засобів захоплені на початку 2016 року невідомими особами на території не підконтрольній Україні (Донецькій області), тобто ще до відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Український Рітейл» (дані транспортні засоби оголошені в розшук згідно звернень до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення як колишнім керівництвом так і ліквідатором банкрута).

Листом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 4561-21/04 від 03.07.2020, повідомлено про реєстрацію за банкрутом 4-х одиниць великотоннажних та інші технологічних транспортних засобів (при дослідженні матеріалів справи встановлено, що дані транспортні засоби виявлено під час інвентаризації та обліку банкрута, включені до ліквідаційної маси та були реалізовані на аукціоні за Лотом № 29).

Згідно відповідей ДП «Український інститут інтелектуальної власності» № Вих-8731/2020 від 01.07.2020, Департаменту інтелектуальної власності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 2312-07/53636-07 від 02.09.2020 та пошуку на їх офіційних сайтах, виявлено реєстрацію за банкрутом 20 свідоцтв на знаки для товарів та послуг України (при дослідженні матеріалів справи встановлено, що дані активи виявлено під час інвентаризації та обліку банкрута, включено їх до ліквідаційної маси та було реалізовано на аукціоні за Лотом № 29).

Листом Державної фіскальної служби України № 2953/16-99-09-04-15 від 21.07.2020 повідомлено, що за для отримання інформації необхідно звернутись до Держмитслужби. У відповідь отримано лист № 29-3/30-03/14/10836 від 01.09.2020, яким повідомлено, що інформація використовується з урахуванням обмежень, передбачених для інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до листів Відділу у м. Дніпро ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 33-4-0.221-3640/2-21 від 30.04.2021, № 33-4-0.221-4150/2-20 від 19.06.2020, Міськрайонного управління Держгеокадастру у Запорізькому районі та м. Запоріжжя № 0-8-0.182-556/117-20 від 29.06.2020, Державної служби зайнятості № 12/11-4110 від 04.12.2020, Дніпровського міського центру зайнятості № 3386 від 10.07.2020, Запорізького міського центру зайнятості № 3700/04-15 від 30.06.2020, Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів № 04-487/1568 від 21.12.2020, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів № 57/04-10 від 26.01.2021, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010604-8/111988 від 24.11.2020, Пенсійного фонду України № 2800-040102-8/20237 від 24.06.2020, Регіонального відділення ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській області № 18-09-03296 від 19.06.2020, Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» № 80/09.4.2/6936/20 від 19.06.2020, ПАТ «Укрзалізниця» № 59/895 від 26.06.2020, Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 40-304-1104/20 від 01.12.2020, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України № 10/01/9340 від 23.06.2020, Державної авіаційної служби України №1.16-5649-20 від 13.07.2020, Державного космічного агентства України №2407/10-16Д04.1/20 від 01.07.2020, Державної служби морського та річкового транспорту України № 3746/03/15-20 від 25.06.2020, Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 03-9912/214 від 08.07.2020, Департаменту з питань цивільного захисту населення Запорізької ОДА № 0691/02.2-05 від 17.07.2020, Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області № 4902-2243/4907 від 17.06.2020, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № Вих-15/11119 від 13.07.2020, Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № Вих-08-13-13/4712 від 28.07.2020, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 31-10/2/9030 від 18.06.2020, Відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України № 6474/17051-33-20/20.1 від 30.06.2020, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 6714-3-03.1 від 12.06.2020, Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 39931/13 від 15.06.2020, Солонянського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 13.41-47/16552 від 02.10.2020, за боржником суден, повітряних суден, земельних ділянок, вагонів, об`єктів, техніки чи іншого майна яке належить до космічної галузі не зареєстровано, відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника на виконанні вказаних відділів ДВС не перебувають, інформація щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, де замовником будівництва є боржник - відсутня, за боржником захисних споруд цивільного захисту не зареєстровано, боржник не значиться серед власників пакетів голосуючих акцій акціонерних товариств, дозволи на експлуатацію радіоелектронних засобів (РЕЗ) та випромінюваних пристроїв (ВП) боржнику не видавались, інформація про наявні РЕЗ та ВП у боржника відсутня, інформація щодо наявного у боржника державного майна відсутня.

Крім того, згідно Витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 66324940 від 16.06.2020, № 66340682 від 17.06.2020, № 66340229 від 17.06.2020 встановлено наявність не припинених арештів на рухоме майно банкрута згідно наступних записів: запис № 27324424, зареєстровано 16.12.2019, запис № 27149272, зареєстровано 25.10.2019, запис № 27071312, зареєстровано 07.10.2019.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 212878039 від 17.06.2020 встановлено наявність не припинених арештів на нерухоме майно банкрута згідно наступних записів: запис № 34670210 (спеціальний розділ), зареєстровано 16.12.2019, запис № 34288908 (спеціальний розділ), зареєстровано 25.11.2019, запис № 33952193 (спеціальний розділ), зареєстровано 01.11.2019, запис № 33946715 (спеціальний розділ), зареєстровано 30.10.2019, запис № 33854556 (спеціальний розділ), зареєстровано 25.10.2019, запис № 33549458 (спеціальний розділ), зареєстровано 07.10.2019, запис № 33455772 (спеціальний розділ), зареєстровано 30.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 скасовано та припинено вищевказані арешти та обтяження, а ліквідатором вжито відповідні заходи для видалення відповідних записів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підтвердження викладеного, до суду надано Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № Р100921 від 02.06.2021 та Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 260534086 від 08.06.2021.

Іншого майна та коштів в ліквідаційній процедурі ТОВ «Український Рітейл» ліквідатором не виявлено.

Розглянувши звіт за результатом проведення ліквідатором ліквідаційної процедури, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для його затвердження з чим не погоджуються кредитори ПрАТ «Хліб» та ТОВ «Сенс Експо», що і є причиною виникнення спору по даній справі.

5. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу місцевого господарського суду та частково задовольняє доводи апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Об`єктом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала суду першої інстанції про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора банкрута, закриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням доводів апеляційних скарг, предметом апеляційного дослідження є дотримання порядку закриття провадження у даній справі про банкрутство ТОВ «Український Рітейл», зокрема, з огляду на з`ясування судом першої інстанції обставин повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі щодо виявлення ним та повернення активів банкрута, у тому числі проведення ліквідатором дій для визначення підстав покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на винних осіб у зв`язку із доведенням боржника до банкрутства.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу, визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК), іншими законами України.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно положень ст. 1 КУзПБ банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Нормами статей 61, 65 КУзПБ визначені повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедурі та вимоги до звіту ліквідатора.

Частиною 3 ст. 65 КУзПБ передбачено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Законодавцем передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом з зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за результатом проведених дієвих заходів, які передбачені у ліквідаційній процедурі.

Законом не визначено вичерпного переліку таких заходів, які має вчинити ліквідатор для завершення ліквідаційної процедури, визначені тільки основні напрямки таких дій, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити, за умови виявлення майна (ліквідних активів), вимоги кредиторів, що логічно випливає із визначених Законом повноважень ліквідатора та надає останньому можливість відповідно до власного самостійного та незалежного розсуду вчиняти дії щодо виявлення та розшуку активів банкрута для формування ліквідаційної маси.

Разом з тим обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора полягає у тому, що кредитор повинен обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси.

На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень (постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15, від 28.11.2019 у справі № 18/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16).

У ст. 65 КУзПБ законодавець визначив обов`язковий перелік документів, без яких не може бути затверджений звіт ліквідатора господарським судом, який водночас не є вичерпним.

Крім документів, безпосередньо визначених у ст. 65 КУзПБ для доведення правомірності та повноти своїх дій у ліквідаційній процедурі ліквідатором можуть бути додані до звіту та відображені у ньому інші відомості, які спрямовані на доведення господарському суду, комітету кредиторів та окремим кредиторам виконання покладених на ліквідатора обов`язків належним чином.

У ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута, тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута. Під час ліквідаційної процедури ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута (постанова Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 49/164-б).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 65 КУзПБ після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

02.07.2021 ліквідатором подано до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута від 01.07.2021 вих. № 01-32/03-07 (а. с. 32-49 т 43).

Колегією суддів встановлено, що ліквідатором під час здійснення ліквідаційної процедури, на виконання вимог КУзПБ вжито достатньо заходів пов`язаних з пошуком (розшуком та виявленням) майна боржника з визначенням його вартості, проведено інвентаризацію майна, здійснено заходи спрямовані на захист активів боржника, сформовано реєстр вимог боржника, проведено аналіз фінансово-господарської, інвестиційної та іншої діяльності боржника, реалізовано на аукціонах виявлене майно та частково здійснено розрахунки з кредиторами.

Після проведення інвентаризації виявленого майна та грошових коштів банкрута виявилося не достатньо для задоволення всіх вимог кредиторів.

Ураховуючи наведені вище правові висновки та встановлені судами вищенаведені фактичні обставини, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про вичерпність та повноту здійснення арбітражним керуючим дій у ліквідаційній процедурі та вжиття ліквідатором належних заходів з виявлення майна боржника.

При цьому, колегія суддів враховує, що за підсумками проведення ліквідаційної процедури кредиторська заборгованість залишилась частково не погашеною, у зв`язку з відсутністю майна та грошових коштів у підприємства-банкрута, що підтверджено наявними у справі доказами, а ліквідатором виконані всі необхідні дії на стадії ліквідації банкрута, передбачені чинним законодавством.

Комітетом кредиторів у роботі ліквідатора порушень не виявлено, зауваження до роботи ліквідатора Касаткіна Д.М. не надходили, звіт та ліквідаційний баланс схвалено на зборах комітету кредиторів одноголосно.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ключові аргументи скаржників зводяться до порушення судами вимог процесуального закону через неповідомлення їх про розгляд у судовому засіданні клопотання ліквідатора про затвердження звіту та ліквідбалансу, неналежного дослідження судом першої інстанції обставин того, що ліквідатором не проведено всієї повноти дій на предмет виявлення ознак неплатоспроможності підприємства, приховування фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства для подальшого притягнення до субсидіарної відповідальності посадових осіб боржника, що також є частиною заходів, спрямованих на виявлення активів банкрута. Вказане, на переконання скаржників, призвело до незастосування місцевим господарським судом положень КУзПБ, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин за встановлених фактичних обставин.

Перевіривши доводи скаржників щодо допущеного місцевим господарським судом порушення норм процесуального права в частині не повідомлення кредиторів про час і місце судового засідання з розгляду клопотання ліквідатора про затвердження звіту та ліквідбалансу, що призвело до порушення прав кредиторів, колегія суддів встановила відсутність в матеріалах справи належного повідомлення кредиторів про судове засідання з розгляду означеного клопотання.

Абзацами 2 та 4 ч. 1 ст. 65 КУзПБ передбачено, що про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів; господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Однак, матеріали справи не містять доказів направлення судом кредиторам ТОВ «Сенс Експо» та ПрАТ «Хліб» ухвали від 13.07.2021, якою відкладено розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу на 20.07.2021.

Розгляд судом клопотання про затвердження звіту і ліквідаційного балансу ліквідатора є процесуальною дією, яка передбачає як заслуховування звіту ліквідатора, так і думки кредиторів, які можуть підтримати звіт або надати свої заперечення проти його затвердження. Оцінка аргументів і ліквідатора, і присутніх у засіданні кредиторів є запорукою надання аргументованої оцінки повноті дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Проте, у судовому засіданні з розгляду клопотання про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу були відсутні кредитори ТОВ «Сенс Експо» та ПрАТ «Хліб», що на переконання судової колегії, не може свідчити про повноту і всебічність з`ясування обставин із цього питання.

Відповідно, наслідком такого порушення судом норм процесуального права є скасування ухвали з підстав неповідомлення кредиторів про місце і час розгляду звіту ліквідатора про затвердження ліквідаційного балансу.

Доводи скаржників щодо невчинення ліквідатором всієї повноти дій, спрямованих на виявлення активів боржника та відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на колишнього керівника та учасників боржника, колегія суддів відхиляє, оскільки, як зазначалося вище, кредитор повинен обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси. Натомість, апеляційні скарги кредиторів не містять жодного аргументу з посиланням на відповідні підтверджуючі докази невиконання ліквідатором всієї повноти дій в ліквідаційній процедурі.

Частиною 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до приписів ч. 2 та 3 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стверджуючи про не здійснення ліквідатором реальних заходів щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, скаржники в апеляційній скарзі не наводять, ні які саме активи, що належали боржнику на праві власності мав повернути ліквідатор, ні які саме заходи не були ним здійснені.

З огляду на викладене, доводи скаржників в цій частині визнаються колегією суддів безпідставними та необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд з відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Субсидіарна відповідальність за доведення до банкрутства за своєю правовою природою є відповідальністю за зловживання суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам, є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності.

Визначене нормами ч. 2 ст. 61 КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності. Об`єктом вказаного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що лишились незадоволеними у справі про банкрутство. Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

Щодо об`єктивної сторони порушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, то на відміну від норм Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, в нормах яких законодавець конкретно навів диспозицію кримінального та адміністративного порушення за порушення норм законодавства про банкрутство (зокрема, з доведення до банкрутства, за які особа притягається до кримінальної відповідальності), норми ч. 2 ст. 61 КУзПБ хоча і містять диспозицію (зміст) правопорушення - «доведення до банкрутства», за яке передбачена «санкція» у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизують дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують/доводять на його існування.

Виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладено саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень, визначених ст. 61 КУзПБ.

Приписи ч. 5 ст. 61 КУзПБ не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника.

Саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Предмет доказування при доведенні до банкрутства:

- втрати, яких зазнали кредитори (матеріальна шкода, збитки). Збитки вимірюються розміром затверджених судом вимог у реєстрі кредиторів.

- вартість наявних активів у банкрута, що включені до ліквідаційної маси, загальна сума вимог кредиторів та витрат процедур.

- різниця між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

- дії та події, які викликали стійку неплатоспроможність боржника та осіб, які відповідальні за їх здійснення.

- вина/відсутність вини конкретних осіб.

З наведеного слідує, що ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

Водночас, суду при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи при цьому положення частин 1 та 3 ст. 4 КУзПБ.

Для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, необхідна конкретизація об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства/банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема із сукупності таких обставин щодо боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів:

1) вчинення суб`єктами відповідальності, за відсутності у боржника будь-яких активів, будь-яких дій/бездіяльності, направлених на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення/вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо); при цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника, активами не вважаються;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету - ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення);

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той же період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення/вчиненням майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

Вищенаведене відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16.

Виходячи з положень ст. 73 та ч. 1 ст. 74 ГПК України (щодо покладеного на сторону/учасника у справі про банкрутство тягаря доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень), обставини існування або відсутності будь-якого із наведених елементів/складових об`єктивної сторони цивільного правопорушення (стверджуваних або заперечуваних: вчинення дії, бездіяльність, існування боргу в період вчинення боржником майнової дії тощо), мають бути доведені у встановленому законом порядку.

Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства, а відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

В ході проведення ліквідаційної процедури місцевим господарським судом досліджувалося питання про можливість притягнення засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, до субсидіарної відповідальності за заявою ПП «Деліція» (а. с. 195 т 37). При цьому, судом було встановлено, що на підставі наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.06.2020 № 386/8, керуючись Методичними рекомендаціями від 19.01.2006 №14 «Щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства», відділом банкрутства Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) підготовлено висновок проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Український Рітейл» щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства за підсумками 2016 - 9 місяців 2019 років, за результатами якого встановлено, що фінансово-господарський стан підприємства має тенденцію до погіршення. Ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування банкрутства не встановлено, що підтверджується листом № 07-64/2519 від 17.09.2020 (а. с. 203 т 73).

При цьому, за встановлених судами обставин, що зазначені вище, ліквідатором за досліджуваний період належним чином здійснено аналіз показників ліквідності боржника та його фінансової стійкості.

За підсумками проведеного фінансового аналізу ліквідатором зроблені висновки, що ознаки фіктивного банкрутства боржника відсутні.

За результатами проведеного аналізу правових підстав для звернення до суду із відповідним позовом до третіх осіб ліквідатором не виявлено.

Таким чином у ліквідатора банкрута не було законних підстав для звернення до суду з вимогами до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника.

Подані ТОВ «Сенс Експо» до суду апеляційної інстанції письмові пояснення до апеляційної скарги від 27.01.2022 на ухвалу від 20.07.2021 у справі (а. с. 105-114 т 81) колегія суддів до розгляду не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

В порушення вказаних приписів процесуального законодавства ТОВ «Сенс Експо» фактично доповнило зміст вимог апеляційної скарги поза межами строку на апеляційне оскарження без відповідного клопотання про продовження строку на подачу відповідних письмових пояснень та без доказів направлення їх іншим учасникам справи, що свідчить про відсутність підстав для врахування їх судом апеляційної інстанції під час здійснення апеляційного перегляду ухвали у даній справі.

З урахуванням всього вищевикладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному судовому рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, належним чином досліджено наявні в матеріалах справи докази, яким надана вірна правова оцінка. Проте, колегія суддів вважає підтвердженими доводи апеляційних скарг в частині допущеного місцевим господарським судом порушення приписів ст. 65 КУзПБ, які полягають у не здійсненні судом повідомлення кредиторів боржника ПрАТ «Хліб» та ТОВ «Сенс Експо» про призначені час і місце судове засідання з розгляду клопотання ліквідатора Касаткіна Д.М. про затвердження звіту і ліквідаційного балансу, що призвело до порушення процесуальних прав вказаних кредиторів, позбавило їх права висловити свої думки та надати свої заперечення проти його затвердження.

Вказані порушення, відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України надають апеляційному господарському суду право скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

У контексті приписів ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права. При цьому, відповідно до ч. 3 названої статті порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що скаржники обґрунтовують свої апеляційні скарги саме фактом не обізнаності їх (не повідомленням їх судом) про дату та час призначеного судового засідання з розгляду звіту ліквідатора про затвердження ліквідаційного балансу, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового рішення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявні матеріали справи, а також те, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо повідомлення всіх кредиторів про розгляд у судовому засіданні клопотання ліквідатора про затвердження судом звіту і ліквідбалансу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ПрАТ «Хліб» та ТОВ «Сенс Експо» підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 у справі № 904/4387/19 скасуванню з ухваленням нового рішення.

7. Розподіл судових витрат.

Судові витрати за подання апеляційних скарг у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на кредиторів - ПрАТ «Хліб» та ТОВ «Сенс Експо».

Керуючись ст.ст. 129, 269-271, 273, 275, 277, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Хліб» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Експо» - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 у справі № 904/4387/19 - скасувати. Прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Дніпропетровській області № б/н від 30.06.2021 про зобов`язання надати документи для проведення перевірки.

Задовольнити клопотання ліквідатора про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 03.06.2021 по 30.06.2021.

Затвердити звіт арбітражного керуючого Касаткіна Д.М. про нарахування і виплату грошової винагороди, пов`язану з виконанням повноважень ліквідатора ТОВ «Український Рітейл» за період з 03.06.2020 по 30.06.2021 (грошова винагорода у розмірі 209090,10 грн).

Затвердити ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45; ідентифікаційний код 34604386).

Ліквідувати юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45; ідентифікаційний код 34604386).

Згідно ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

Провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, в порядку встановленому ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.09.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

І.О. Вечірко