ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. Справа № 914/561/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача - Гай О.О.

від відповідача (скаржника) - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України від 27.07.2022 (вх. суду 29.07.2022 №01-05/1859/22)

на рішення Господарського суду Львівської області від 06 липня 2022 року (підписане 13.07.2022 року), суддя Бортник О.Ю.

у справі №914/561/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Галан Тараса Орестовича, м. Львів

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, с. Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область

про стягнення 284 587,82 грн.

в с т а н о в и в :

15 березня 2022 року Фізична особа-підприємець Галан Тарас Орестович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача - Державного підприємства "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про стягнення 284 587,82 грн., з яких: 275 070,43 грн. - заборгованість за договором №02/01/20 на проведення робіт в лісовому господарстві від 02 січня 2020 року та 9 517,39 грн. - 3% річних.

Згідно з заявою про зменшення розміру позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача 255 070,43 грн. - заборгованості за договором №02/01/20 на проведення робіт в лісовому господарстві від 02 січня 2020 року та 8 552,28 грн. - 3% річних (арк. справи 50).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06 липня 2022 року у справі №914/561/22 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 255 070,43 грн. - основного боргу та 8 529,40 грн. - 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем виконано роботи за договором на загальну суму 337 070,43 грн., проте, відповідачем такі роботи оплачено не в повному обсязі, у зв`язку з чим, у останнього виникла заборгованість в сумі 255 070,43 грн. Поряд з цим, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 8 529,40 грн. - 3% річних за період з 31 липня 2020 року по 15 лютого 2022 року, оскільки позивачем не враховано, що кількість днів у 2020 році становила 366, а не 365, що призвело до арифметичних помилок при обрахунку 3% річних.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач - Державне підприємство "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 06 липня 2022 року у справі №914/561/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач у апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що станом на дату проведення судового засідання, в якому було ухвалене рішення, в суду не було доказів повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Апелянт посилається на п.3 ч.3 ст.277 ГПК України та зазначає про наявність обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Будь-яких заперечень щодо суті прийнятого місцевим господарським судом рішення апеляційна скарга не містить.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення. Зокрема, зазначав, що суд першої інстанції надсилав відповідачу відповідні ухвали на його юридичну адресу. Поряд з тим, звертав увагу, що відповідач не заперечує проти ухваленого судом першої інстанції рішення по суті спору, не наводить будь яких підстав для його скасування, окрім, порушення судом норм процесуального права щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Слід зазначити, що ухвали суду надсилались на електронну адресу скаржника, а саме: , а також на електронну адресу, повідомлену скаржником у клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи від 31.08.2022 року, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо поданого скаржником клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, шляхом надсилання матеріалів справи на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1, колегія суддів звертає увагу, що нормами чинного ГПК України не передбачено обов`язку суду надсилати матеріали справи на електронну адресу учасника справи, натомість такий учасник має право ознайомитися з паперовими матеріалами справи безпосередньо у Західному апеляційному господарському суді або ж зареєструватися в системі Електронний суд та ознайомитися з матеріалами справи в електронній формі, чого відповідачем не було зроблено. Слід зазначити, що клопотання про ознайомлення з матеріалами справи відповідачем подано безпосередньо в канцелярію апеляційного суду, відтак, останній не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи безпосередньо в суді до початку судового засідання 06 вересня 2022 року з моменту подання такого клопотання (01 вересня 2022 року).

Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2020 року між Державним підприємством «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (в тексті договору - замовник) та Фізичною особою-підприємцем Галан Тарасом Орестовичем (в тексті договору - підрядник) укладено договір №02/01/20 на проведення робіт в лісовому господарстві, відповідно до умов якого, а саме: п.1 замовник доручає підряднику виконати лісозаготівельні роботи. Підрядник зобов`язується виконати роботу за завданням замовника, на свій ризик, а останній - прийняти та оплатити виконану роботу. Підрядник бере на себе виконання наступної роботи: проведення підготовчих робіт, заготівля деревини, трелювання деревини, навантаження деревини, очистка лісосік, вивезення деревини на нижній склад. Робота вважається виконаною після підписання уповноваженими представниками сторін приймально-здавального акту. Замовник приймає виконану роботу і оплачує її результат на умовах, викладених у цьому договорі.

Згідно з п.3 Договору замовник, за погодженням, може періодично проводити оплату частково, по факту виконаних робіт до закінчення всього комплексу виконаних робіт, але не пізніше 30 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт по цьому договору.

Відповідно до п.5 Договору останній набирає чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2020 року. Послуги надаються відповідно до замовлення протягом січня-грудня 2020 року.

У Додатку №1 до договору сторони погодили вартість виконаних робіт по заготівлі лісу:

1.Рубки формування та оздоровлення лісів (рубки догляду, вибіркові санітарні рубки): за 1 м куб. необналіченої ліквідної деревини - 310 грн.

2.Трелівка деревини: за 1 м куб. необналіченої ліквідної деревини - 360 грн.

3.Трелівка дров в довготі за 1 м куб. - 180 грн.

4.Вивезення деревини на нижній склад: за 1 м. куб. необналіченої ліквідної деревини (ділова, техсировина) - 380 грн.

5.вивезення деревини на нижній склад: за 1 м куб. необналіченої ліквідної деревини (дрова паливні) - 200 грн.

На виконання умов договору №02/01/20 на проведення робіт в лісовому господарстві від 02 січня 2020 року позивачем виконано роботи, погоджені сторонами в договорі, на загальну суму 337 070,43 грн., що підтверджується актами прийому-здачі виконаних робіт, зокрема: №01/05 за травень 2020 року на суму 49 736,40 грн., №01/06 за червень 2020 року на суму 45 343,92 грн., №01/10 за жовтень 2020 року на суму 20 355 грн., №02/10 за жовтень 2020 року на суму 17 601,90 грн., №01/11 за листопад 2020 року на суму 44 832,33 грн., №02/11 за листопад 2020 року на суму 24 483,09 грн. та №01/12 за грудень 2020 року на суму 134 717,79 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками обох сторін, а іх підписи скріплено печатками.

Проте, відповідач свої обов`язки щодо оплати за виконані роботи виконав не у повному обсязі, у зв`язку з чим, у нього виник борг перед позивачем за договором №02/01/20 на проведення робіт в лісовому господарстві від 02 січня 2020 року в сумі 255 070,43 грн.

У березні 2022 року ФОП Галан Тарас Орестович звернувся до суду з цим позовом про стягнення з ДП "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України 255 070,43 грн. - заборгованості за договором №02/01/20 на проведення робіт в лісовому господарстві від 02 січня 2020 року та 8 552,28 грн. - 3% річних, нарахованих у відповідності з ч.2 ст.625 ЦК України (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.854 ЦК України).

В силу положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем свого обов`язку за договором на проведення робіт в лісовому господарстві та не виконання відповідачем обов`язку щодо оплати виконаних позивачем робіт в повному обсязі.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст.612 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та підставність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 255 070,43 грн. - основного боргу, а також в частині стягнення 8 529,40 грн. - 3% річних, у зв`язку з невірним розрахунком позивача.

Слід зазначити, що в апеляційній скарзі відповідач не навів будь-яких доводів щодо скасування рішення суду першої інстанції по суті спору. Доказів оплати позивачу за виконані ним роботи суду не надав. Будь-яких підстав невиконання ним обов`язку за договором не зазначив. Висновків суду першої інстанції не спростував.

Як єдину підставу щодо скасування рішення місцевого господарського суду відповідач зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що станом на дату проведення судового засідання, в якому було ухвалене рішення, в суду не було доказів повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, відтак, посилаючись на п.3 ч.3 ст.277 ГПК України, зазначає про наявність обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 ст.277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п.4).

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч.2 ст.277 ГПК України).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Як вбачається з матеріалів справи ухвала Господарського суду Львівської області від 18 квітня 2022 року про відкриття провадження у справі №914/561/22 та призначення підготовчого засідання на 17 травня 2022 року, надіслана відповідачу 19 квітня 2022 року на його юридичну адресу: 81118, Львівська область, Пустомитівський район, с. Ставчани, вул. Стуса, 5 (вказана адреса підтверджується і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що міститься у матеріалах справи).

Ухвалою суду від 17 травня 2022 року відповідача повідомлено про відкладення розгляду справи на 14 червня 2022 року. Вказана ухвала надіслана на адресу відповідача - 25 травня 2022 року.

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06 липня 2022 року. Вказана ухвала надіслана на адресу відповідача - 24 червня 2022 року.

В судовому засіданні 06 липня 2022 року судом першої інстанції ухвалено рішення у справі. Представники сторін в судове засідання не з`явилися, поряд з тим, відповідач зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки в останнього не було відомостей щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, що на його думку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду у відповідності до ч.3 ст.277 ГПК України.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими твердженнями апелянта, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач належно повідомлявся судом про розгляд справи, що підтверджується списками розсилки поштової кореспонденції та відповідними підписами особи, відповідальної за відправлення поштової кореспонденції, які містяться на звороті останніх аркушів ухвал, відтак, відповідач був обізнаний про наявність цього спору.

При цьому, всі ухвали, в тому числі і ухвалу від 14 червня 2022 року, суд надсилав на адресу відповідача з дотриманням вимог ч.4 ст.120 ГПК України та заздалегідь до наступного судового засідання.

Разом з цим, вчасне отримання ухвал суду (до судового засідання) в цьому випадку залежало від волі самого відповідача.

Крім цього, ухвали суду надсилалися на юридичну адресу відповідача (81118, Львівська область, Пустомитівський район, с. Ставчани, вул. Стуса, 5), яка підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що міститься у матеріалах справи та за якою відповідач отримав копію оскаржуваного рішення у цій справі, що підтверджується долученим до апеляційної скарги поштовим конвертом (арк. справи 93). Поряд з цим, вказана адреса зазначена самим скаржником на першому аркуші апеляційної скарги. Одночасно, відповідач не звертався до суду першої інстанції з будь-якими заявами про зміну адреси чи необхідність надсилання поштової кореспонденції на будь-яку іншу його адресу, а не ту, яка зазначена у реєстрі.

Згідно з ч.2 ст.2 ЗУ «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Господарського суду Львівської області від 14 червня 2022 року у справі №914/561/22 надіслано судом до Реєстру 16.06.2022 року; зареєстровано в Реєстрі 16.06.2022 року та оприлюднено в Реєстрі: 17.06.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104787775).

Відтак, відповідач не був позбавлений можливості дізнатися про наступне судове засідання з розгляду справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень починаючи з 17 червня 2022 року.

Європейський суд з прав людини у п.41 свого рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, сторона, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи учасником якої він є, та утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу (ст.43 ГПК України).

Слід зазначити, що розгляд справи в суді першої інстанції неодноразово відкладався за відповідними ухвалами суду, з підстав, зазначених в таких ухвалах.

Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції дотримано вимог щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а обізнаність останнього про судове засідання, що відбулося 06 липня 2022 року, залежала від волі самого відповідача.

Колегія суддів не вбачає в діях місцевого господарського суду порушення норм процесуального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 06 липня 2022 року у справі №914/561/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України - без задоволення.

Матеріали справи №914/561/22 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 09 вересня 2022 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.