ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2022 р.

м. Київ

Справа № 911/142/22

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позов Товариства індивідуальних забудовників "Фортуна" (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, село Дударків, )

до Пристоличної сільської ради (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, село Щасливе, вулиця Фестивальна, будинок 39, )

про розірвання договору оренди земельної ділянки,

за участю представників:

позивача: Дорофєєв Олег Олександрович;

відповідача: не з`явились,

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад обставин справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 30.12.2021 Товариства індивідуальних забудовників "Фортуна" до Пристоличної сільської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Суд ухвалою від 19.01.2022 відкрив провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 07.02.2022 на 15:30.

У судовому засіданні 07.02.2022 з огляду на неявку відповідача, з метою забезпечення доступу до правосуддя всім учасникам провадження, суд відклав розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 28.02.2022 на 15:00.

Водночас, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року строком на 30 діб, а також запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Поряд з тим, у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись ст. 3 Конституції України, рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», розпоряджень Київської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», наказом Господарського суду Київської області «Про встановлення особливого режиму роботи господарського суду Київської області в умовах воєнного стану» від 03.03.2022, зокрема, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України та запроваджено з 04.03.2022 роботу у господарському суді Київської області в віддаленому режимі.

З огляду на наведені вище обставини судове засідання з розгляду справи 28.02.2022 не відбулося. Беручи до уваги цей факт, суд визначив нову дату та час проведення судового засідання як 10.05.2022. Разом з тим суд ухвалою задовольнив заяву позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, призначив розгляд справи 10.05.2022 о 14:40 у режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 10.05.2022, був присутній представник позивача (у порядку відеоконференції). Враховуючи відсутність у суду можливості здійснювати надсилання поштової кореспонденції, суд доручив представнику позивача вручити копії ухвал, які є в наявності у позивача відповідачу, іншим чином повідомити відповідача. Разом з тим, суд встановив відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позов - до наступного судового засідання.

У судовому засіданні 06.06.2022, яке відбувалося у режимі відеоконференції, представник позивача зазначив, що повідомив відповідача про дату судового засідання, надав копії ухвал у справі від 19.01.2022, 07.02.2022, 22.04.2022 особисто. Позивачем також на підтвердження цього подано клопотання про долучення доказів.

Відтак, суд надав можливість відповідачу скористатися своїми процесуальними правами, з`явитися у судове засідання, подати необхідні заяви та відклав судове засідання. Додатково ухвалою суд продовжив строк підготовчого судового засідання на 30 днів у порядку статті 177 Господарського процесуального кодексу України.

У засіданні 20.06.2022 суд в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.07.2022 на 15:30.

В день проведення судового засідання 05.07.2022 у приміщенні Господарського суду Київської області відбулося аварійне вимкнення електропостачання про що працівниками суду складено відповідний акт.

З огляду на неможливість проведення засідання з використанням засобів фіксування, ведення протоколу, записування фонограми судового засідання, з`єднання з представником позивача для проведення відеоконференції - судове засідання 05.07.2022 не відбулося. Суд ухвалою призначив розгляд справи на 19.07.2022.

У судовому засіданні 19.07.2022 суд у порядку частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України зобов`язав представника позивача до наступного судового засідання надати інформацію щодо функціонального призначення земельної ділянки щодо якої укладено договір оренди, згідно затвердженого генерального плану села Дударків (відомості від органу, який реєструє затвердження плану рішенням сесії ради). У засіданні оголошено перерву до 17.08.2022 до 14:00.

У судовому засіданні 17.08.2022 суд прийняв рішення у справі № 911/142/22.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом. Вказаний факт підтверджується рекомендованими повідомленнями № № 971, 084 про вручення ухвали суду. Також суд бере до уваги що позивачем здійснено дії щодо повідомлення відповідача шляхом вручення ухвал суду від 19.01.2022, 07.02.2022, 22.04.2022 у справі на підтвердження чого, як вже зазначалося вище подано клопотання про долучення доказів разом з повідомленням позивача про розгляд справи № 911/142/22, що адресувалося відповідачу.

Оскільки, судом надсилались ухвали суду на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; усі ухвали розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд також направляв ухвали на електронну адресу Пристоличної сільської ради () - відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обгрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями статті 236 Господарського процесуального кодексу України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

2. Виклад обставин правовідносин та позицій сторін

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив, що 28.04.2006 між Дударківською сільською радою (орендодавець) та Товариством індивідуальних забудовників "Фортуна" (далі - ТІЗ "Фортуна", орендар, позивач) укладено посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського нотаріального округу Науменко Л. Г. договір оренди земельної ділянки (далі - Договір оренди) відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку в селі Дударків, Дударківської сільської ради, Бориспільського району Київської області, відповідно поданого до Договору плану.

В матеріалах справи міститься копія кадастрового плану з описом всіх меж виділеної ділянки, визначенням площі, разом з графічним поданням переданої за договором земельної ділянки. Також, у вигляді додатку до Договору оренди сформовано план земельної ділянки, що передається в оренду - копія наявна в матеріалах справи.

У відповідності до пункту 1.3 Договору земельна ділянка передається для органiзацiп житлової забудови садибного типу: загальна площа 9,0012 га в тому числі по угіддях: ріллі 1,9237 га, пасовищ 6,8933 га, господарських шляхів і прогонів 0,1842 га, за рахунок земель державної власності в селі Дударків, на території Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Договором закріплено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 847391,40 грн (пункт 1.4).

Сторонами також визначено, що ділянка вважається переданою в оренду за цим договором з моменту підписання сторонами акту прийому передачі (пункт 2.1.1); передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення (пункт 2.1.2); цільове призначення земельної ділянки - для організації житлової забудови садибного типу (пункт 2.2); земельна ділянка є землею Державної власності і відноситься до категорії земель - землі житлової забудови (пункт 2.2.1).

У відповідності до пункту 2.3.1 Договір укладено на 49 років починаючи з дати його державної реєстрації.

Згідно пункту 2.5 Договору при переході права власності на земельну ділянку від орендодавця до іншої особи Договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Підпунктами пункту 2.7 Договору визначено розміри, періодичність та порядок внесення орендної плати.

Між тим, сторони узгодили правові обмеження щодо використання земельної ділянки, якими відповідно до пункту 3.5.1.1 Договору оренди є зміна цільового призначення.

Відповідно до пункту 4.2.3 Договору орендар зобов`язаний, зокрема, використовувати орендовану Земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у Договорі, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного, екологічного законодавства, державних стандартів, норм і правил щодо використання землі.

У розділі 5 Договору сторони узгодили підстави його припинення та дострокового розірвання. Тож, підставами припинення договору оренди відповідно до пункту 5.2 є: закінчення строку його дії, якщо його не було поновлено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, взаємна згода сторін, добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки. Підставами дострокового розірвання договору оренди згідно пункту 5.3 визначено випадкове знищення чи пошкодження земельної ділянки, яке суттєво перешкоджає її використанню або рішення суду про розірвання договору у встановлених випадках.

У відповідності до пунктів 5.4 та 5.5 сторони також погодились з тим, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, не є підставою для зміни умов або розірвання Договору оренди, а будь-які зміни або доповнення до цього Договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином уповноваженими представниками Сторін

Сторони узгодили Розділом 7 Договору, що спірні питання мають вирішуватися шляхом переговорів, а при неможливості вирішення спорів шляхом переговорів - у судовому порядку.

В матеріалах справи наявна копія висновку Бориспільського районного відділу земельних ресурсів від 07.03.2006 № 1626 щодо наявних обмежень на використання земельної ділянки. У вказаному висновку закріплено, що Бориспільський районний відділ земельних ресурсів погоджує та не заперечує проти відведення земельної ділянки площею 9,0012 га для організації житлової забудови садибного типу на умовах оренди для ТІЗ "Фортуна". В цьому ж висновку встановлено правові та екологічні обмеження щодо використання земельної ділянки (зміна цільового призначення, дотримання екологічного зонування). Вказано, що висновок дійсний на термін надання земельної ділянки без зміни власника та цільового призначення.

24.10.2006 між орендарем та орендодавцем було укладено додатковий договір, відповідно до якого пункти 1.3, 1.4, 2.7.1 викладено в новій редакції. Відтак, визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,0860 га, а нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 143505,99 грн.

Також 29.12.2010 сторони уклали договір про внесення змін до Договору оренди відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 742277,63 грн, встановлено порядок та розміри справляння орендної плати за Договором оренди.

До позову долучено витяг з Державного земельного кадастру від 17.12.2017 про земельну ділянку з кадастровим номером :01:030:0016 (площею 1,0860 га) орендарем якої вказано ТІЗ "Фортуна", де зазначається вид використання земельної ділянки - для організації житлової забудови садибного типу.

Позивач також подає до суду інформаційну довідку 292007641 від 22.12.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0016, власником якої, відповідно до реєстраційної дії 03.08.2021, є Пристолична сільська рада, орендарем є ТІЗ "Фортуна". Зазначена земельна ділянка площею 1,0860 га для організації житлової забудови садибного типу.

Представником позивача було подано запити до Дударківського сільського голови про надання наступної інформації:

- викопіювання з Генерального плану та Схеми зонування території в с.Дударків по земельній ділянці кадастровий номер :01:030:0016 площею 1,0860 га, яка перебуває в оренді ТІЗ "Фортуна".

- з яким цільовим призначенням в генеральному плані с. Дударків та в плані зонування території с. Дударків, Бориспільського району Київської області запроектована земельна ділянка, кадастровий номер :01:030:0016 площею 1,0860 га., яка перебуває в оренді ТІЗ "Фортуна".

У відповідь на запит Представника позивача сільський голова Дударківської сільської ради надав викопіювання з Генерального плану щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0016 та викопіювання із Схеми зонування території села Дударків щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0016 (копію відповіді на запит з додатками подано до суду, відповідні документи містяться у матеріалах справи).

До матеріалів позовної заяви позивач надає копію листа Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" (далі - Науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва) №511 від 22.11.2019 адресованого представнику позивача Притуляку О.В. У вказаному листі зазначено, що Інститутом виконано комплексний містобудівний аналіз чинного генерального плану села Дударків та сформовано наступні висновки:

- відповідно до генерального плану с. Дударків земельна ділянка з кадастровим номером :01:030:0016 за функціональним призначенням відноситься до території транспортної інфраструктури і формує вуличну мережу житлової забудови;

- запроектоване в генеральному плані с. Дударків використання земельної ділянки - дорога з твердим (асфальтовим) покриттям;

- зазначена земельна ділянка потрапляє в існуючі межі червоних ліній вулиць;

- в типовому поперечному профілі в межі червоної лінії вулиці входить проїзна частина (з твердим покриттям), тротуар та територія для прокладання інженерних комунікацій;

- розміщення і будівництво наземних об`єктів житлово-цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, крім об`єктів транспорту та інженерних мереж в межах червоних ліній вулиць і доріг забороняється.

Таким чином, маючи поданий вище висновок Науково-дослідного і проектного інституту цивільного будівництва, позивач звернувся до Пристоличної сільської ради з заявою про припинення та розірвання Договору оренди земельної ділянки, оскільки орендована ділянка згідно генерального плану не відповідає її меті використання вказаній у Договорі оренди.

Рішенням Пристоличної сільської ради № 434-3-VIII від 20.05.2021 розглянувши лист позивача, враховуючи результати голосування депутатів ради відмовлено ТІЗ "Фортуна" у розірванні Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0016. Також вирішено вказану земельну ділянку ТІЗ "Фортуна" привести у відповідність до її функціонального призначення визначеного в генеральному плані села Дударків.

Позивачем після отримання вказаного рішення ради було вчергове подано заяву з проханням розірвати Договір оренди, у задоволенні якої Пристолична сільська рада рішенням № 853-5-VIII від 29.07.2021 відмовила.

Таким чином, враховуючи вищенаведену відмову Пристоличної сільської ради щодо припинення Договору оренди за заявою орендаря, позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання Договору оренди земельної ділянки.

Позивач вказує, що в 2019 він мав намір організувати на орендованій земельній ділянці житлову забудову садибного типу відповідно до умов, визначених у Договорі оренди, у зв`язку із чим виникла необхідність в отриманні від відомостей щодо того, з яким цільовим призначенням орендована Земельна ділянка запроектована у новому Генеральному плані села Дударків, який був затверджений на сесії Дударківської сільської ради від 26.04.2014 р. (рішення №854-55-VI).

На переконання ТІЗ "Фортуна" візуальний порівняльний аналіз відомостей щодо орендованої земельної ділянки, наведених у Листі Науково-дослідного і проектного інституту цивільного будівництва, а також порядку розташування вказаної земельної ділянки на Генеральному плані та Схемі зонування території села Дударків, дозволяє дійти висновку про те, що орендована орендарем земельна ділянка з кадастровим номером :01:030:0016 дійсно усупереч її цільовому призначенню, визначеному положеннями Договору оренди, була запроектована в Генеральному плані села Дударків як дорога загального користування з твердим асфальтовим покриттям і може використовуватись для проїзду транспорту та/або проходу пішоходів.

Таке її проектування в Генеральному плані та Схемі зонування території села Дударків, вважає позивач, повністю виключає її використання орендарем для організації житлової забудови садибного типу відповідно до умов Договору оренди, оскільки така забудова є фактично неможливою на дорозі.

Разом з тим ТІЗ "Фортуна" посилається на те, що відповідач у своєму рішенні від 20.05.2021 № 434-3-VІІІ та у рішенні від 29.07.2021 №853-5-VІІІ не навів жодної аргументації щодо відмови у реалізації права Позивача на припинення Договору оренди шляхом добровільної відмови від нього.

Позивач вважає, що в ситуації, у зв`язку з якою ним подається дана позовна заява, всі наявні умови підтверджують істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору оренди, а саме: укладаючи Договір оренди в 2006 році сторони виходили з того, що цільове призначення орендованої Земельної ділянки - для організації житлової забудови садибного типу, що відповідає меті Договору оренди, яка була визначена, а зміна зазначеної мети (проектування у Генеральному плані села Дударків орендованої земельної ділянки, як дороги з твердим асфальтовим покриттям) не настане, оскільки це не відповідає меті Договору оренди.

ТІЗ "Фортуна" вказує на те, що зміна вищевказаних обставин зумовлена причинами, які позивач не міг усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися, оскільки він не може впливати на затвердження Генерального плану населеного пункту органом місцевого самоврядування. Із суті Договору оренди або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин (зміни функціонального призначення орендованої Земельної ділянки) несе позивач як заінтересована сторона.

Таким чином, на переконання ТІЗ "Фортуна" позивачем як орендарем Земельної ділянки відповідно до цільового призначення та мети оренди, визначеної в Договорі оренди, за наведених обставин існує окрема (відмінна від встановленого умовами Договору) правова підстава для розірвання Договору оренди в судовому порядку на підставі положень ст. 652 ЦК України у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору оренди.

Також позивач щодо обставин зміни власника земельної ділянки зазначив, що внаслідок проведення в Україні реформи децентралізації в 2020 році право власності на орендовану орендарем земельну ділянку фактично перейшло до новоствореної Пристоличної територіальної громади в особі Пристоличної сільської ради.

Підтвердженням того що наразі саме Пристолична сільська рада (а не Дударківська сільська рада) є належним суб`єктом права власності щодо орендованої Земельної ділянки, є також відомості, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, а також в силу пункту 2.5 Договору оренди позивачем пред`явлено позов саме до Пристоличної сільської ради.

3. Висновки господарського суду, мотиви

прийнятого рішення, застосовані норми

Розглядаючи позовні вимоги позивача у справі суд перш за все звертає увагу учасників провадження, що статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Як встановлено у статті 5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

Згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу частини 2 статті 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування, що також передбачено ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ч.1 ст. 80 Земельного кодексу України територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, є суб`єктами права власності на землі комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 374 ЦК України, територіальна громада є одним із суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку).

Отже, Пристолична сільська рада, що представляє відповідну територіальну громаду, до якої перейшло право власності і, відповідно, права та обов`язки орендодавця за Договором оренди, є належним відповідачем у справі.

Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини оренди землі і його норми є спеціальними, оскільки регулюють спірні відносини.

Згідно ст. 1 Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

В силу ст. 2 Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 цього ж Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як унормовано ч.3 ст. 31 Закону, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. При цьому, ч.4 такої статті визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Положеннями ч. 1 ст. 141 ЗК України також передбачено, що однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Частиною 1 ст. 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 759 ЦК та ч. 1 ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 188 ГК України врегульовано порядок зміни розірвання господарських договорів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частини друга-четверта статті 188 ГК України).

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Суд приймає доводи позивача про неможливість використання земельної ділянки для організації житлової забудови садибного типу, визнає це істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору оренди. Суд констатує, що пунктом 5.2 Договору оренди визначено, що однією з підстав для припинення договору є добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки, що також передбачено частиною 1 статті 141 ЗК України. Разом з тим суд зауважує, що відмова відповідача від пропозиції позивача припинити (у зв`язку з чим і розірвати) Договір оренди не відповідає умовам договору, який передбачає припинення договору внаслідок відмови орендаря від оренди земельної ділянки. Таким чином позовні вимоги ТІЗ "Фортуна" щодо розірвання Договору оренди підлягають задоволенню.

4. Підсумки, вирішення питання щодо судових витрат

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позов у повному обсязі - витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 28.04.2006, укладений між товариством індивідуальних забудовників "Фортуна" та Дударківською сільською радою, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л. Г., зареєстрований в реєстрі за № 3017.

Стягнути з Пристоличної сільської ради (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, село Щасливе, вулиця Фестивальна, будинок 39, ) на користь товариства індивідуальних забудовників "Фортуна" (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, село Дударків, ) 2270,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України. Повний текст рішення складено та підписано 07.09.2022.

Суддя А.Ф. Черногуз