ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Справа № 924/37/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача адвокат Сміхура В.Р.

відповідача ТОВ „Старокостянтинівцукор адвокат Оніщук Є.О.

відповідача ТОВ „Кондитерський дім „Вацак - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрологістика на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2022 у справі №924/37/22 (повний текст складений 24.05.2022, суддя О.Є. Танасюк)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрологістика

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Старокостянтинівцукор

Товариства з обмеженою відповідальністю „Кондитерський дім „Вацак, м. Могилів-Подільський, Вінницька область

про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю „Старокостянтинівцукор та товариства з обмеженою відповідальністю „Кондитерський дім „Вацак збитків в розмірі 512395,15 грн, що включає вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на загальну суму 496 395,15 грн та витрат на проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 16 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2022 у справі №924/37/22 у справі в задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача ТОВ „Старокостянтинівцукор та причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача ТОВ „Старокостянтинівцукор та завданими позивачу збитками. Також позивачем не доведено, що наслідком завдання збитків транспортному засобу позивача стала подія, яка відбулася на території пункту розвантаження відповідача ТОВ „Кондитерський дім „Вацак, не доведено протиправної поведінки відповідача ТОВ „Кондитерський дім „Вацак та причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача ТОВ „Кондитерський дім „Вацак та завданими збитками.

Не погоджуючись із уваленим рішенням, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю „Агрологістика звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2022 у справі №924/37/22 та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що вантаж приймався покупцем товару у іншому пункті розвантаження який, вантажоодержувач (покупець) ТОВ „Кондитерський дім „Вацак змінив самостійно за погодженням із вантажовідправником - ТОВ „Старокостянтинівцукор. Скаржник вважає, що саме на ТОВ „Старокостянтинівцукор договором поставки №07/3-10/2020 від 07.10.2020 та Специфікацією №1 від 08.10.2020 було покладено обов`язок оплатити перевезення вантажу (цукру) до пункту призначення. Звертає увагу суду, що підписавши Акт про надання послуг, ТОВ „Старокостянтинівцукор підтвердив той факт, що послуги з перевезення та передачі вантажу перевізником за іншою адресою, а ніж та, що вказана у Заявці, на момент передачі було погоджено між вантажоодержувачем та вантажовідправником та доведено перевізнику. А тому спростовується висновок суду, що саме перевізник порушив умови договору №Т37/2020 на транспортні перевезення від 13.02.2020 та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом України, та на власний розсуд здійснив розвантаження за іншою адресою, не погодивши із ТОВ „Старокостянтинівцукор іншого пункту розвантаження (призначення).

Скаржник вважає, що позивач не отримав від вантажовідправника та вантажоодержувача важливу інформацію про наявність скритого оглядового люка у місці розвантаження, який став причиною перекидання цистерни та завдання шкоди майну позивача під час виконання останнім договірних зобов`язань.

Скаржник звертає увагу суду, що у листах №55 від 27.05.2021 та №57 від 28.05.2021 конкретно вказаний Договір та Заявка у зв`язку із виконанням яких виникла аварійна ситуація. Крім цього, позивач повідомив вантажовідправника про необхідність складання письмового акта, з метою належного письмового оформлення сторонами аварійної ситуації (перекидання напівпричепа-цистерни) яка сталася в межах виконання сторонами господарського договору №737/2020 на транспортні перевезення від 13.02.2020 та Заявки №63/26-05/21 на надання послуг з транспортування вантажу від 26.05.2021, Разом з тим, вантажовідправник, навмисно проігнорував такі письмові повідомлення позивача (у судовому засіданні визнав, що отримував), та не надав своїх законних представників для письмового оформлення аварійної ситуації. Такою навмисною протиправною бездіяльністю, вантажовідправник - ТОВ „Старокостянтинівцукор свідомо перешкоджав в межах договірних зобов`язань належно оформити та зафіксувати сторонами договору обставини перекидання напівпричепа-цистерни під час розвантаження. Отже, своєю навмисною протиправною бездіяльністю в межах договірних правовідносин, вантажовідправник, фактично, чинив перешкоди у письмовому оформленні сторонами договору обставин аварійної ситуації.

Судом належним чином не спростовано неможливість застосування при розгляді даної справи в господарському суді згідно положень ГПК України судової автотоварознавчої експертизи, яку подано позивачем.

Листом суду апеляційної інстанції від 07.07.2022 матеріали справи №924/37/22 витребовувалися з Господарського суду Хмельницької області.

15.07.2022 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 поновлений строк на апеляційне оскарження. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрологістика на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2022 у справі №924/37/22. Розгляд апеляційної скарги призначений на 06.09.2022.

25.08.2022 на адресу суду від ТОВ "Старокостянтинівцукор" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

06.09.2022 на адресу суду від ТОВ "Кондитерський дім "Вацак" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції у даній справі без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, наведених в ній.

В судовому засіданні представник ТОВ „Старокостянтинівцукор заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві.

Відповідач ТОВ „Кондитерський дім „Вацак в судове засідання не з`явилися. Про місце, час і дату судового засідання повідомлялися належним чином.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів, враховуючи те, що суди у період воєнного стану не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідача 2 у справі.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників скаржника і відповідача 1, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Старокостянтинівцукор (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Кондитерський дім „Вацак (покупець) укладено договір поставки №07/3/10/2020, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар (цукор білий кристалічний) у повному розмірі на умовах та в порядку визначених договором (п. 1.1, п. 1.2 договору).

В п. 5.4. договору передбачено, що товар відпускається в мішках поліпропіленових з вкладишем, розфасовкою по 50 кг кожний згідно з вимогами державних стандартів. Тара повинна забезпечити збереження товару під час його транспортування та зберігання.

08.10.2020 сторони підписали специфікацію до договору поставки, в п. 1 якої передбачили, що постачальник зобов`язується поставити у власність покупця товар - цукор білий кристалічний виробництва 2020 року, упакований в поліпропіленові мішки вагою 50 кг (+/- за ДСТУ 4623:2006), кількість 24 т.

Згідно з п. 2 специфікації загальна вартість товару складає 410400,00 грн, в т.ч. ДПВ 20% - 68400,00 грн.

Відвантаження цукру здійснюється шляхом завантаження цукровоза насипом (п. 4 специфікації).

Відповідно до п. 6 специфікації доставка товару здійснюється автотранспортом постачальника до складу покупця розташованого за адресою: м. Могилів Подільський, вул. Вірменська, буд. 12.

13.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю „Агрологістика (перевізник) та товариством з обмеженою відповідальністю „Старокостянтинівцукор (замовник) укладено договір №Т37/2020 на транспортні перевезення, відповідно до п. 1.1. якого перевізник за дорученням замовника та за його рахунок зобов`язується виконати транспортні послуги, уклавши один або декілька договорів перевезень в міжнародному автомобільному сполученні та/або в межах України, тим самим, організувавши та забезпечивши транспортування вантажів замовника відповідно до його письмових вказівок, а замовник, в свою чергу, зобов`язується сплатити виконавцю винагороду за виконання транспортних послуг.

На підставі даного договору перевізник, зокрема, здійснює організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України на підставі заявок замовника, форма яких встановлена в додатку №1 до даного договору (п. 2.1. договору).

Конкретні умови кожного замовлення на перевезення обумовлюються в Заявці, форма якої встановлена у додатку №1 до договору (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору, належним доказом факту надання транспортно-експедиційних послуг є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна.

Згідно з п. 2.6. договору, факт надання послуг перевізником згідно заявок замовника фіксується сторонами у відповідних актах приймання-передачі наданих послуг, що підписуються представниками сторін.

Пунктом 3.1. договору визначені обов`язки перевізника, зокрема: організувати транспортування вантажу до місця призначення та його передачу отримувачу, зазначеному у товарно-транспортній накладній (СМR), протягом відповідного строку, визначеного cторонами у Додатку №1 до договору (п.п. 3.1.3.); забезпечити зберігання вантажу з моменту прийняття його для перевезення до моменту видачі в пункті призначення уповноваженій на отримання вантажу особі (п. 3.1.4.); дотримуватись умов заявки замовника та вимог нормативних актів, що регулюють перевезення (п.п. 3.1.5.); негайно інформувати замовника про будь-які затримки і проблеми, що виникають при завантаженні, транспортуванні, митному оформленні, розвантаженні вантажу (п. п. 3.1.6.).

У п. 3.2. договору визначені обов`язки замовника, зокрема: вчасно передавати перевізнику заявки на виконання послуг, передбачених даним договором, з обов`язковим зазначенням у заявках інформації про адреси завантаження та розвантаження вантажу, дату та час подачі автотранспорту під завантаження, вагу, вид вантажу та його упаковку, адресу відправника та отримувача вантажу з зазначенням їх контактних телефонів, адреси проведення митних формальностей при завантаженні/розвантаженні вантажу (п.п. 3.2.1); в терміни, визначені цим договором, здійснювати розрахунки з перевізником (п.п. 3.2.2.); забезпечити завантаження/розвантаження транспортного засобу, та митне оформлення всіх необхідних документів у наступний термін: нормативний час завантаження/розвантаження та виконання митних процедур: приймається сторонами а межах 24 годин на території України та країн СНД, та 48 годин - на території інших іноземних держав (не враховуючи вихідні та святкові дні, якщо автомобіль прибув менш ніж за 24 год. до них) (п. 3.2.3); у випадку зміни адреси доставки вантажу - негайно повідомляти про це перевізника, та відшкодовувати додаткові витрати перевізника, пов`язані зі зміною адреси доставки вантажу, якщо такі витрати виникнуть (п.п. 3.2.8.).

Згідно з п. 6.1. договору за порушення умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, вимогами міжнародних Конвенцій і угод в галузі міжнародних перевезень Статутом автомобільного транспорту України, та іншими нормативними актами, що регулюють відносини в галузі перевезень вантажів, а також умовами цього договору.

Відповідно до п. 9.1. договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. У випадку якщо жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про намір припинити цей договір за 30 днів до завершення строку його дії, цей договір автоматично пролонгується щоразу ще на один рік.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

26.05.2021 сторони підписали заявку №63/26-05/21 на надання послуг з транспортування вантажу, що належить замовнику автомобільним транспортом (надалі - Заявка), відповідно до умов якої перевізник зобов`язаний був до 12:00 год. 28.05.2021 перевезти прийнятий від ТОВ „Старокостянтинівцукор (вантажовідправник) товар до ТОВ „Кондитерський дім „Вацак (вантажоодержувач), адреса розвантаження: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Вірменська, буд. 12.

Надання перевізником послуг перевезення вантажу підтверджується актом надання послуг №448 від 27.07.2021 на суму 13915,00 грн та товарно-транспортною накладною №Р907 від 27.05.2021.

У товарно-транспортній накладній №Р907 від 27.05.2021 наявна інформація вантажоотримувача від 30.05.2021 про отримання цукру 24813,88 кг та про недостачу цукру 486,12 кг. Також міститься заперечення перевізника з приводу недостачі цукру, з посиланням на те, що вивантаження цукру на об`єкті КД „Вацак безпосередньо з бочки був припинений через нестандартну ситуацію, яка сталася через невідповідність площадки для вигрузки технічним та правовим нормам, що призвело до перекидання бочки та витоку цукру за межі бочки. Вказано, що вигрузка бочки проводилася силами працівників КД „Вацак вручну у період з 27.05.2021 по 30.05.2021, а зважування проводилося на несертифікованій вазі. Зазначено, що перекидання бочки сталося через наявність на площадці скритого каналізаційного люка.

Листом за №55 від 27.05.2021 ТОВ „Агрологістика повідомило ТОВ „Старокостянтинівцукор про небезпечний інцидент, який трапився під час виконання заявки №63/26-05/21 від 26.05.2021 на території пункту вивантаження, Кондитерський дім „Вацак за адресою: Хмельницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Вірменська, 4, а саме, падіння цистерни, державний номер НОМЕР_1 та зведення автомобіля державний номер НОМЕР_2 внаслідок провалу асфальту під однією з опірних лав. Вказує, що водієм було виявлено на місці провалу під асфальтом каналізаційний люк. У листі ТОВ „Агрологістика зазначає, що наразі не стверджує про причини, що призвели до виникнення даного інциденту і завдання збитків та зацікавлене у досудовому врегулюванні конфлікту. ТОВ „Агрологістика просило ТОВ „Старокостянтинівцукор направити на місце події представника для обстеження та фіксації, з метою уникнення розбіжностей та непорозумінь при подальшому врегулюванні даного випадку.

В листі за №57 від 28.05.2021 ТОВ „Агрологістика вимагало направити представника ТОВ „Старокостянтинівцукор на виробничу територію ТОВ „Кондитерський дім „Вацак, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Вірменська, 12 для організації та проведення необхідних дій щодо належного оформлення та ліквідації аварійної ситуації, пов`язаної з перекиданням напівпричіпа, а також врегулювання усіх спірних питань з вантажоодержувачем.

В матеріалах справи містяться фото з місця події станом на 29.05.2021, а також фото без фіксації дати.

03.06.2021 між ТОВ „Агрологістика та ТзОВ „Експертиза були укладені договори №106 та №107 про виконання судової експертизи.

Згідно висновку експерта №96 складеного 28.06.2021 за результатами судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №106 від 03.06.2021, підготовленого для подання до суду згідно з ч. 3 ст. 101 КПК України, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Volvo FH 420, ідентифікаційний № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок пошкодження у ДТП 27.05.2021, з врахуванням результатів його обстеження 08.06.2021р., в цінах та на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 18395,15грн.

Згідно висновку експерта №97 складеного 20.07.2021 за результатами судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №106 від 03.06.2021, підготовленого для подання до суду згідно з ч. 3 ст. 101 КПК України, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових спеціалізованого напів/причіпа цистерни SPITZER SK 2448 CAL, ідентифікаційний №W09SK2448W4S11373, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 27.05.2021, з врахуванням результатів його обстеження 08.06.2021р., в цінах та на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 478000,00грн.

02.07.2021 між ТОВ „Агрологістика та ТзОВ „Експертиза підписані акт здачі-приймання виконаних робіт згідно договору №106 від 03.06.2021, відповідно до якого вартість виконаних робіт складає 8000,00 грн та акт здачі-приймання виконаних робіт згідно договору №107 від 03.06.2021, відповідно до якого вартість виконаних робіт складає 8000,00 грн.

03.09.2021 за вих. №03/1-09 ТОВ „Старокостянтинівцукор надало відповідь на претензію ТОВ „Агрологістика від 20.08.2021 вих. №534 про відшкодування збитків внаслідок перекидання автомобіля та напів/причіпа. Відповідач-1 зазначив, що позивач на власний розсуд тлумачить п. 3.2.3. договору на транспортні перевезення від 13.02.2020 року. ТОВ „Старокостянтинівцукор наголосило, що у вказаному пункті встановлено термін, протягом якого замовник (відповідач-1) зобов`язаний забезпечити завантаження/розвантаження транспортного засобу, та митне оформлення всіх необхідних документів, а не обов`язок замовника забезпечити розвантаження транспортного засобу. Крім того, посилаючись на п. 8.24 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363, відповідач-1 вказав, що при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт перевізником обов`язки по забезпеченню контролю за дотриманням законодавства про охорону праці та норм по техніці безпеки при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт, а також відповідальність за наслідки невиконання встановлених вимог несе перевізник. Таким чином, ТОВ „Старокостянтинівцукор зазначило про відсутність його вини у настанні події, яка трапилася, а також про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача-1 та завданою позивачу шкодою.

Позивач звернувся до господарського суду Хмельницької області із позовом про стягнення солідарно з відповідачів збитків в розмірі 512 395,15 грн, що включає вартість відновлювального ремонту транспортних засобів на загальну суму 496 395,15 грн та витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 16000,00 грн. Обґрунтовує позов тим, що пошкодження автомобіля та причіпа сталося внаслідок спільної бездіяльності відповідачів щодо забезпечення належних та безпечних умов для розвантаження транспортного засобу у місці розвантаження. Щодо солідарного стягнення з відповідачів збитків, позивач зазначає, що такі збитки завдані йому з вини ТОВ „Старокостянтинівцукор та ТОВ „Кондитерський дім „Вацак внаслідок їх бездіяльності щодо забезпечення належних та безпечних умов для розвантаження транспортного засобу у місці розвантаження, що стало наслідком перекидання напівпричіпа - цистерни під час розвантаження. Зокрема, стверджує, що відповідачем 1 не дотримані зобов`язання, визначені договором на транспортні перевезення. Разом з тим, зазначає, що розвантаження вантажу відбувалося на території відповідача 2 у конкретному місці розвантаження, яке облаштовано з порушенням вимог нормативно-правових актів. Правовими підставами позову визначено ст. ст. 217, 224 ГК України та ст. ст. 993, 1166, 1190 ЦК України, які регулюють правові наслідки порушення договірних зобов`язань та позадоговірних (деліктних) відносин.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є їх порушення, невизнання або оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Одним зі способів захисту прав та інтересів може бути відшкодування збитків. Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України та частиною 1 статті 224 Господарського кодексу України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування, а також обов`язок учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Також відповідно до положень статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. При цьому порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п.6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України та ст. 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (постанова Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17).

Під час вирішення спорів про стягнення заподіяних збитків необхідно перш за все з`ясовувати правові підстави покладення на винну особу цієї майнової відповідальності, з тим щоб відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (ст. 623 ЦК), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок заподіяння шкоди (глава 82 ЦК). Правильне розмежування підстав відповідальності необхідно ще й тому, що розмір відшкодування збитків, завданих кредиторові невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань за договором, може бути обмеженим (ст. 225 ГК), а при відшкодуванні позадоговірної шкоди остання підлягає стягненню у повному обсязі. (Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.02.2018 у справі №910/6702/17).

Статтею 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

При цьому, суд зауважує про неможливість одночасного застосування до спірних правовідносин ст.ст. 224, 225 ГК України та ст.ст. 1166, 1190 ЦК України, оскільки норми ст.ст. 224, 225 ГК України застосовуються до договірних зобов`язань, а норми ст. 1166, 1190 ЦК України - до позадоговірних (деліктних) відносин. Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі 925/1478/16).

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у т. ч. у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 ЦК України. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов`язання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2021 між ТОВ „Агрологістика (перевізник) та ТОВ „Старокостянтинівцукор (замовник) укладено договір №Т37/2020 на транспортні перевезення.

Надання позивачем послуг з транспортування вантажу здійснювалося відповідно до умов підписаної між сторонами заявки №63/26-05/21 від 26.05.2021.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

В обґрунтування позовних вимог до ТОВ „Старокостянтинівцукор про відшкодування завданих позивачу збитків внаслідок перекидання автомобіля ТОВ „Агрологістика державний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напів/причіпа цистерни державний номер НОМЕР_2 позивач, зокрема, посилається на невиконання відповідачем 1 положень п. 3.2.3 договору №ТЗ7/2020 на транспортні перевезення від 13.02.2020 (далі - договір) щодо забезпечення розвантаження транспортного засобу. Вважає, що відповідач-1 мав обов`язок перед позивачем щодо створення належних та безпечних умов у місці для розвантаження.

Позивач посилаючись на п. п. 8.90, 8.23 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зазначає про наявність у відповідача-1 обов`язку щодо утримання в належному стані вантажно-розвантажувальних майданчиків та під`їзних шляхів, а також забезпечення контролю за дотриманням законодавства про охорону праці та норм по техніці безпеки при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт.

Пунктом 3.2.3 договору передбачено, що замовник зобов`язується забезпечити завантаження/розвантаження транспортного засобу, та митне оформлення всіх необхідних документів у наступний термін: нормативний час завантаження/розвантаження та виконання митних процедур: приймається сторонами а межах 24 годин на території України та країн СНД, та 48 годин - на території інших іноземних держав (не враховуючи вихідні та святкові дні, якщо автомобіль прибув менш ніж за 24 год. до них).

Колегія суддів зазначає, що права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників визначені у Правилах перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363 (далі - Правила).

Згідно з п. 1 Правил: замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів; вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення; вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Таким чином, обов`язки замовника-вантажовідправника та замовника-вантажоодержувача відрізняються, та залежать від того вантажовідправником чи вантажоодержувачем є замовник.

Пунктом 8.6. Правил передбачено, що вантаження, закріплення, укриття, ув`язка вантажу, а також розвантаження автомобіля, зняття кріплень і покриттів виконуються замовником. Відкриття та закриття люків автоцистерн, вмикання (вимикання) насосів (двигунів), маніпуляції зі шлангом, встановленим на автомобілі, виконує водій.

Згідно з п. 8.7. Правил перевізник може за погодженням із замовником взяти на себе вантаження і розвантаження вантажів. Участь водія у вантаженні або розвантаженні може мати місце тільки за його згодою. В цьому випадку водій при вантаженні приймає вантаж з борта автомобіля (біля дверей фургона), а при розвантаженні подає його на борт автомобіля (до дверей фургона).

Замовник зобов`язаний утримувати вантажно-розвантажувальні майданчики та під`їзні шляхи до них згідно з вимогами діючої нормативної документації щодо ремонту й утримання автомобільних доріг загального користування (п. 8.9. Правил).

Відповідно до п. 8.23 Правил замовник зобов`язаний забезпечити контроль за дотриманням законодавства про охорону праці та норм по техніці безпеки при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт і несе повну відповідальність за всі наслідки невиконання ним цих законодавчих актів.

Пунктом 8.24 Правил передбачено, що при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт перевізником обов`язки по забезпеченню контролю за дотриманням законодавства про охорону праці та норм по техніці безпеки при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт, а також відповідальність за наслідки невиконання встановлених вимог несе перевізник.

Пунктом 3.1 договору на транспортні перевезення визначені обов`язки перевізника (ТОВ „Агрологістика), зокрема: організувати транспортування вантажу до місця призначення та його передачу отримувачу, зазначеному у товарно-транспортній накладній (СМR), протягом відповідного строку, визначеного cторонами у Додатку №1 до договору (п.п. 3.1.3.); забезпечити зберігання вантажу з моменту прийняття його для перевезення до моменту видачі в пункті призначення уповноваженій на отримання вантажу особі (п. 3.1.4.).

Таким чином, умовами договору передбачено, що передача вантажу здійснюється перевізником у пункті призначення, а отримання вантажу здійснюється уповноваженою на отримання вантажу особою, тобто вантажоотримувачем (ТОВ „Кондитерський дім „Вацак).

Умовами заявки №63/26-05/21 від 26.05.2021 передбачено, що позивач зобов`язаний був перевезти прийнятий від вантажовідправника - ТОВ „Старокостянтинівцукор товар до вантажоодержувача - ТОВ „Кондитерський дім „Вацак, адреса розвантаження: Вінницька обл., м. Могилів-Подільський, вул. Вірменська, буд. 12. Зазначена адреса місця розвантаження вказана також у специфікації від 08.10.2020 до договору поставки №07/03-10/2020 від 07.10.2020 та товарно-транспортній накладній №Р907 від 27.05.2021.

Пунктом 3.1.5. договору на транспортні перевезення передбачено, що перевізник зобов`язаний дотримуватись умов заявки замовника та вимог нормативних актів, що регулюють перевезення.

Проте у листі №55 від 27.05.2021 ТОВ „Агрологістика повідомило, що під час вивантаження цукру на території пункту розвантаження, Кондитерський дім „Вацак за адресою: Хмельницька обл., м. Могилів-Подільський, вул. Вірменська, 4 сталося перевертання автомобіля позивача.

Отже, незважаючи на умови заявки та договору, позивач здійснював вивантаження цукру за іншою адресою, ніж та, що вказана в заявці №63/26-05/21 від 26.05.2021 та товарно-транспортній накладній.

При цьому, позивачем не надано будь-яких доказів неможливості здійснення розвантаження за адресою: м. Могилів-Подільський, вул. Вірменська, буд. 12, а також доказів на підтвердження того, що пункт розвантаження ТОВ „Кондитерський дім „Вацак знаходиться в м. Могилів-Подільський, вул. Вірменська, 4. Як слідує із відзиву ТОВ „Кондитерський дім „Вацак, водій не заїхав на облаштований майданчик біля будівлі, як це роблять усі водії, а став на проїжджій частині, на зауваження працівників не реагував.

Пунктом 3.1.6 договору на транспортні перевезення передбачено, що перевізник зобов`язаний негайно інформувати замовника про будь-які затримки і проблеми, що виникають при завантаженні, транспортуванні, митному оформленні, розвантаженні вантажу.

Відповідно до п. 13.11 Правил, якщо вантажоодержувач не може прийняти вантаж від перевізника, інший пункт призначення та умови доставки вантажу визначаються за погодженням з вантажовідправником.

Згідно з п. 13.12 Правил, якщо перевізник не одержав від вантажовідправника відомостей про зміну пункту призначення вантажу або не згоден з новими умовами доставки вантажу, він зобов`язаний повернути вантаж вантажовідправнику. Вартість перевезення вантажу при його поверненні сплачує Замовник.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у випадку неможливості здійснення розвантаження товару у пункті призначення за адресою: м. Могилів-Подільський, вул. Вірменська, буд. 12, позивач повинен був повідомити про це замовника, а не на власний розсуд здійснювати розвантаження за іншою адресою. В матеріалах справи відсутні будь-які докази погодження ТОВ „Старокостянтинівцукор іншого пункту розвантаження (призначення). У такому випадку, за відсутності відомостей від вантажовідправника (відповідача-1) про зміну пункту призначення вантажу, позивач зобов`язаний повернути вантаж ТОВ „Старокостянтинівцукор. Саме позивач під час здійснення розвантаження не дотримався умов договору на транспортні перевезення та Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні.

На підтвердження наявності та розміру збитків позивачем надано висновки експерта ТзОВ „Експертиза №96 від 28.06.2021 та №97 від 20.07.2021 за результатами судової автотоварознавчої експертизи.

Згідно висновку експерта №96 від 28.06.2021 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Volvo FH 420, ідентифікаційний № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок пошкодження у ДТП 27.05.2021, з врахуванням результатів його обстеження 08.06.2021, в цінах та на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 18395,15грн.

Згідно висновку експерта №97 складеного 20.07.2021 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових спеціалізованого напів/причіпа цистерни SPITZER SK 2448 CAL, ідентифікаційний №W09SK2448W4S11373, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 27.05.2021, з врахуванням результатів його обстеження 08.06.2021, в цінах та на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 478000,00 грн.

Зі змісту висновків експертизи слідує, що вартість відновлюваного ремонту визначалася за наслідками пошкодження транспортного засобу у ДТП 27.05.2021. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази настання 27.05.2021 ДТП та її фіксації відповідними органами.

Відповідно до ст. 14 Закону України „Про дорожній рух учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно приписів п.1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, у випадку розвантаження вантажу на території пункту приймання ТОВ „Кондитерський дім „Вацак, призначеного для перевезення та доставки вантажів за допомогою транспортних засобів, водій ТОВ „Агрологістика підпадає під визначення терміну водія, який є учасником дорожнього руху з огляду на вказані приписи п.1.10 Правил дорожнього руху та ст. 14 Закону України „Про дорожній рух.

Позивачем не надано доказів виклику відповідних органів на місце події.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи не можливо встановити місце події, яка сталася 27.05.2021, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль. Відповідачі не заперечують, що автомобіль був пошкоджений при розвантаженні 27.05.2021.

Однак, матеріалами справи не доведено причинний зв`язок між подією та наслідками пошкодження автомобіля. На місце події не викликалися правоохоронні органи, не фіксувалась дорожньо-транспортна пригода. Причиною пошкодження автомобіля могла бути протиправна поведінка водія, не здійснювалася перевірка стану водія, не фіксувалося як вага поданого до розвантеження автомобіля могла вплинути на дорожнє покриття. Не досліджувалося чи відповідає технічний стан такого покриття, можливості перебування на ньому автомобіля та його розвантаження. Такі дослідження могли бути здійснені при фіксації ДТП та послідуючому розслідуванні.

В суді першої інстанції позивач не надавав клопотання про призначення судової експертизи для встановлення даних обставин.

Таким чином, позивачем не доведено протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача 1 та причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача 1 та завданими позивачу збитками.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що розвантаження вантажу відбувалося на території відповідача-2 ТОВ „Кондитерський дім „Вацак у конкретному місці розвантаження, яке облаштовано з порушенням вимог нормативно-правових актів. У позовній заяві ТОВ „Агрологістика вказує, що падіння цистерни на бік та зведення автомобіля (тягача) сталося внаслідок утворення провалля на твердому покритті площадки для вигрузки, де знаходився технічний колодязь, бетонний люк якого був закритий шаром асфальтного покриття.

Судом встановлено, що аварійна ситуація та факт пошкодження транспортного засобу не зафіксовано відповідними органами. Таким чином, твердженням позивача про те, що падіння цистерни на бік та зведення автомобіля (тягача) сталося на території пункту розвантаження ТОВ „Кондитерський дім „Вацак, не підтверджено будь-якими доказами.

За таких обставин, необґрунтованим є посилання позивача на те, що місце розвантаження облаштовано з порушенням вимог нормативно-правових актів.

При цьому, ТОВ „Агрологістика не спростовано тверджень відповідача-2 про те, що автомобіль позивача перевернувся через відсутність належного укомплектування автомобіля страхуючими лапами з необхідною площею опори та недотримання водієм правил розвантаження.

Судом доцільно зауважено, що із наявних в матеріалах справи фото, автомобіль перевернувся направо, тоді як просідання поверхні на яке вказує позивач було зліва.

Отже, позивачем не доведено, що наслідком завдання збитків транспортному засобу позивача стала подія, яка відбулася на території пункту розвантаження відповідача-2, не доведено протиправної поведінки відповідача-2 та причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача 2 та завданими збитками.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ „Агрологістика зазнало збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу. Однак позивачем не доведено інших складових правопорушення, зокрема, факту події на території пункту розвантаження, протиправної поведінки відповідачів, причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідачів та наявними у позивача збитками, а також підстав для солідарного стягнення з ТОВ „Старокостянтинівцукор та ТОВ „Кондитерський дім „Вацак збитків в розмірі 512395,15 грн, що включає вартість відновлювального ремонту транспортних засобів на загальну суму 496395,15 грн та витрат на проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 16000,00 грн.

Отже, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на скаржника відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрологістика на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2022 у справі №924/37/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2022 у справі №924/37/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу №924/37/22 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "08" вересня 2022 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Юрчук М.І.