ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

31 серпня 2022 року Справа № 915/300/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» про забезпечення позову

у справі за позовом

позивача-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 )

позивача 2:Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» (56602, Миколаївська обл., Новоодеський район, м.Нова Одеса, вул. Сеславинського, буд.30, ідентифікаційний код 40963992, адреса електронної пошти: )

представник позивачів: адвокат Грибонос Вячеслав Володимирович ( АДРЕСА_2 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача: Компанії «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (реєстраційний номер юридичної особи: НЕ 408472, юридична адреса (місце реєстрації): 3020, р. Кіпр, м.Лімасол, вул.Еолу, буд.4; фактична (поштова) адреса для листування: АДРЕСА_3 )

про: визнання зобов`язань за договором купівлі - продажу припиненими; припинення іпотеки та припинення застави,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2022 ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» звернулись до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просять суд:

1) визнати припиненими, з 29.07.2022року, зобов`язання сторін по Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40963992), укладеному 24 лютого 2021 року між громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - компанією «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (реєстраційний номер юридичної особи: НЕ408472), у зв`язку з одностороннім розірванням договору;

2) припинити іпотеку нерухомого майна:

- реконструкції олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо) за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248;

- земельної ділянки, кадастровий номер: :04:048:0005, площею 3,7276 га, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248, яка встановлена Іпотечним договором, укладеним 24 лютого 2021 року між юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - компанією «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (Іпотекодержатель), товариством з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» (Іпотекодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (Боржник), посвідченим Назаровою О.С., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №164, та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку №40714439 (дата реєстрації: 24.02.2021 року) та №40713778 (дата реєстрації: 24.02.2021 року);

3) зняти заборону на нерухоме майно:

- реконструкція олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо) за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248;

- земельна ділянка, кадастровий номер: :04:048:0005, площею 3,7276 га, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 248,та виключити записи про заборону на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номери записів про обтяження: №40714088 та №40713177 (дата реєстрації: 24.02.2021 року);

4) припинити заставу рухомого майна: частки у статутному капіталі ТОВ «РЕНТ УМБ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40963992), що становить 100% (сто відсотків) від загального розміру статутного капіталу ТОВ «РЕНТ УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120 662 272,00 (сто двадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 00 копійок та всі та будь-які права, які належать чи можуть належати Заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі, яка встановлена договором застави, укладеним 24 лютого 2021 року між громадянином України ОСОБА_1 (Заставодавець) та юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - компанією «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (Заставодержатель), посвідченим Назаровою О.С., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №167;

5) зняти заборону на рухоме майно: частки у статутному капіталі ТОВ «РЕНТ УМБ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40963992), що становить 100% (сто відсотків) від загального розміру статутного капіталу ТОВ «РЕНТ УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120 662 272,00 (сто двадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 00 копійок та всі та будь-які права, які належать чи можуть належати Заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі та виключити запис про заставу рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, номер запису про обтяження: №28591658 (зареєстровано 24.02.2021 року).

Позовні вимоги обґрунтовано посиланням на те, що 24 лютого 2021 року між громадянином України ОСОБА_1 та юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - компанією «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» був укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ». Відповідно до п.1.1. Договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 зобов`язався продати (передати у власність), а компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» зобов`язалась придбати (прийняти у власність) частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» (ідентифікаційний код юридичної особи 40963992) у розмірі 100% (сто відсотків) статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 120 662 272,00 грн. та сплатити вартість на умовах, встановлених цим договором. Також 24 лютого 2021 року між юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - компанією «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (Іпотекодержатель), товариством з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» (Іпотекодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (Боржник) був укладений іпотечний договір, посвідчений Назаровою О.С., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №164. Згідно з розділом «Визначення та скорочення» Іпотечного договору, зобов`язанням Боржника, забезпеченим іпотекою, є зобов`язання ОСОБА_1 в повному обсязі або окремій його частині, що випливають з Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «РЕНТ УМБ» (ідентифікаційний код 40963992), укладеного 24.02.2021 року між Боржником та Іпотекодержателем, який є Основним договором. Відповідно до п.1.1. Іпотечного договору, предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно: Реконструкція олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо) за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248; Земельна ділянка, кадастровий номер: :04:048:0005, площею 3,7276 га, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248. 24 лютого 2021 року між громадянином України ОСОБА_1 (Заставодавець) та юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - компанією «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (Заставодержатель) був укладений договір застави частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ». Згідно п.1.1. Договору застави, ним забезпечується виконання зобов`язань ОСОБА_1 в повному обсязі або окремій його частині, що випливають з Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «РЕНТ УМБ», укладеного 24.02.2021 року між Заставодавцем та Заставодержателем, який є Основним договором. Позивач зазначає, що з лютого 2022 року і по теперішній час відповідач припинив здійснювати періодичні платежі, передбачені Договором купівлі-продажу. У відповідача наявна заборгованість перед позивачем по періодичним платежам в загальному розмірі 800 000,00 доларів США (з лютого 2022 року по червень 2022 року). Прострочення відповідача за кожний з вказаних платежів складає більше 30 днів. 12.07.2022, відповідно до п.4.10 Договору купівлі -продажу, ОСОБА_1 звернувся до компанії «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» з повідомлення про розірвання Договору купівлі продажу, в якому зазначив, що оскільки відповідач не сплатив платежі за лютий, березень, квітень, травень та червень 2022 року на загальну суму 800 000,00 доларів США і прострочення кожного з цих платежів складає більше 30 календарних днів, то ОСОБА_1 вирішив скористатись передбаченим п.4.10 Договору правом на розірвання Договору в односторонньому порядку письмово повідомивши про це покупця. Однак, компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» не визнає факт розірвання договору, здійснило самовільне захоплення предмета іпотеки (олієпереробного підприємства та земельної ділянки), перешкоджає власнику (ТОВ «РЕНТ УМБ») в користуванні своїм майном, не допускаючи до об`єктів нерухомості і без будь-яких правових підстав здійснює розпорядження майном, яке на праві власності належить ТОВ «РЕНТ УМБ». Крім того, права позивачів суттєво порушуються існуванням чинних іпотеки нерухомого майна та застави частки у статутному капіталі, оскільки позивачі не можуть розпоряджатись належним їм майном (нерухомість та частка у статутному капіталі), а припинити іпотеку та заставу, виключивши відповідні записи із реєстрів позивачі не мають змоги.

Позивач також зазначає, що компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» не вчиняє жодних дій, направлених на припинення іпотеки та застави, якими забезпечувалось виконання зобов`язань Продавця по Договору купівлі-продажу, зокрема, не звертається до нотаріуса із відповідним повідомленням. Вказує, що використовуючи договори іпотеки та застави, відповідач - компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» протиправно, без жодної правової підстави, продовжує розпоряджатись предметом іпотеки - майном, яке їй не належить, укладаючи договори оренди та охорони об`єктів нерухомості. Оскільки основне зобов`язання (Договір купівлі-продажу частки) припинене внаслідок його одностороннього розірвання Продавцем, то іпотека та застава, які забезпечували це зобов`язання також є припиненими, що встановлено в п.4.3. Іпотечного договору та в п.6.4. Договору застави. Тобто, до компанії «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» не переходило право володіння, користування або розпорядження предметом іпотеки. Однак, компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» не визнає факт розірвання договору, здійснило самовільне захоплення предмета іпотеки (олієпереробного підприємства та земельної ділянки), перешкоджає власнику (ТОВ «РЕНТ УМБ») в користуванні своїм майном, не допускаючи до об`єктів нерухомості і без будь-яких правових підстав здійснює розпорядження майном, яке на праві власності належить ТОВ «РЕНТ УМБ». Позивач вказує, що окрім фактичного заволодіння нерухомим майном та перешкоджанням власнику користуватись вищевказаними олієпереробним підприємством та земельною ділянкою, компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (Іпотекодержатель) намагається звернути стягнення на предмет іпотеки в досудовому порядку, шляхом реєстрації права власності за собою.

Разом із позовною заявою позивачами подана заява про забезпечення позову, в якій позивачі просять суд:

1) накласти арешт на нерухоме майно:

- реконструкцію олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :04:048:0005, площею 3,7276 га, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 248;

2) заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам Державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо нерухомого майна:

- реконструкція олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248;

- земельна ділянка, кадастровий номер: :04:048:0005, площею 3,7276 га, заадресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 248;

3) заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування,виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій), а також приватним та державним нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40963992, місцезнаходження зареєстроване за адресою:56602, Миколаївська обл.., Новоодеський район,м. Нова Одеса, вул. Сеславинського, буд.30), в тому числі: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, в тому числі на підставі договору застави, укладеного 24 лютого 2021 року між громадянином України ОСОБА_1 (Заставодавець) та юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - компанією «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (Заставодержатель), посвідченим Назаровою О.С., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №167, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені товариства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства, про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, зокрема відомості про розпорядника майна.

За правилами ч. 1, 3-4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За результатами дослідження поданої заяви, суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також не вбачає наявності виняткового випадку для призначення розгляду даної заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновків про відмову в її задоволенні, виходячи з такого:

Відповідно до приписів ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012).

Предметом позову є визнання зобов`язань за договором купівлі - продажу припиненими; припинення іпотеки, припинення застави, зняття заборон.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачі зазначають, що Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ» є розірваним в односторонньому порядку продавцем - ОСОБА_1 на підставі п.4.10 Договору, у зв`язку з припиненням здійснення відповідачем періодичних платежів, які встановлені Договором, прострочення оплати по яким становить більше 30 днів. У зв`язку з розірванням Договору купівлі-продажу зобов`язання сторін за даним договором припинились, проте відповідач - компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» не визнає даного факту та протиправно, без жодної правової підстави, розпоряджається майном, яке їй не належить, укладаючи договори оренди та охорони об`єктів нерухомості. Компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» не вчиняє жодних дій, направлених на припинення іпотеки та застави, якими забезпечувалось виконання зобов`язань продавцем по Договору купівлі-продажу, зокрема, не звертається до нотаріуса із відповідним повідомленням. Більш того, використовуючи договори іпотеки та застави, відповідач компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» протиправно, без жодної правової підстави, продовжує розпоряджатись предметом іпотеки майном, яке їй не належить, укладаючи договори оренди та охорони об`єктів нерухомості. Факт укладання іпотекодержателем договору оренди із ТОВ «Екстракт ОЙЛ» , а також договору про надання охоронних послуг із ТОВ «Охоронне Агенство Адмірал» безумовно підтверджує те, що відповідач компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» фактично здійснює процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачі також зазначають, що з умов договору застави вбачається, що компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» має реальну можливість звернути стягнення на предмет застави, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 пов`язані із достроковим припиненням зобов`язання по Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі. Для такого звернення стягнення та переоформлення у свою власність частки у статутному капіталі ТОВ «РЕНТ УМБ» Заставодержатель має всі необхідні повноваження і не потребує отримання додаткової довіреності. Проте, такі можливі дії відповідача, завдадуть значної шкоди власнику частки у статутному капіталі - ОСОБА_1 , оскільки майно незаконно перейде із власності законного власника у власність заставодержателя та змусить ОСОБА_1 звертатись до суду із новими позовами щодо оскарження такого звернення стягнення та щодо витребування свого майна із чужого незаконного володіння. У зв`язку з викладеним, до розгляду даної справи по суті та до набрання рішенням суду законної сили, позивачі вважають необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони нотаріусам, державним реєстраторам та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі по внесенню змін щодо учасників (власників частки у статутному капіталі) ТОВ «РЕНТ УМБ» на підставі договору застави. Позивачі вважають, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що до ухвалення судом рішення по даній господарській справі, у разі невжиття судом заходів забезпечення позову, відповідач, компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» може та має реальний намір вчинити дії, які істотно ускладнять чи унеможливлять ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Таким чином, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом ч.ч. 1, 3-4, 11 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При цьому, суд зауважує, що адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.08.2019 у справі №910/4491/19.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 ГПК України).

За умовами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі №910/773/19.

При цьому судом враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №914/120/19.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши доводи, які наведено позивачами на користь необхідності вжиття наведених заходів забезпечення позову, господарський суд не вважає їх обґрунтованими.

Зокрема, застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19 та від 14.02.2020 у справі № 916/2278/19.

Разом з тим, позивачі звернулись до суду із немайновими вимогами.

З наведеного витікає необґрунтованість заяви в частині накладення арешту на майно.

Зазначений факт встановлено також в ухвалі господарського суду Миколаївської області у справі №915/255/22 від 11.08.2022.

Положення п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, яким передбачено можливість в якості забезпечення позову заборонити іншим особам вчиняти ті чи інші дії, застосовуються як це витікає з її змісту тільки у разі, якщо ці дії стосуються безпосередньо предмета спору.

Разом з тим, позовні вимоги, наведені в позові полягають не у визначенні правового статусу об`єкту нерухомості та земельної ділянки, а в припиненні зобов`язань іпотеки.

Про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні або витребування об`єктів нерухомості та земельної ділянки позовних вимог не заявлено.

Таким чином, заходи забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам Державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо нерухомого майна не відповідають умовам для їх застосування, які визначені законом, а також правам та інтересам, на захист яких подано позов.

З наведених підстав судом визнаються неспівмірними з заявленими позовними вимогами і вимоги заяви про забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам проводити реєстраційні дії щодо ТОВ «РЕНТ УМБ», оскільки за результатами розгляду цього спору склад учасників товариства не зміниться.

Крім того, як витікає з позову, позивачем його подано на захист своїх прав заставодавця за договором застави частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ УМБ», а отже засадам співмірності відповідатимуть такі заходи забезпечення цього позову, які стосуватимуться участі інших учасників спору та третіх осіб саме в цих правовідносинах. Натомість, заборона здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо юридичної особи, про яку йдеться в заяві, необґрунтовано порушуватиме права останньої та її учасників, а також зможе потягнути припинення її господарської діяльності.

Таким чином, вимоги заявника в цій частині господарським судом визнаються необґрунтованими.

Враховуючи викладене, оцінивши доводи позивачів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову від 29.09.2022 у справі № 915/300/22 відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Суддя В.О.Ржепецький