УХВАЛА

01 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 907/735/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 (у складі колегії суддів: Бойко С.М. (головуючий), Бонк Т.Б., Малех І.Б.)

та рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021 (суддя Пригара Л.І.)

у справі № 907/735/20

за позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради

до Публічного акціонерного товариства «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття»

про стягнення 152 955,42 грн заборгованості зі сплати орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2022 Публічне акціонерне товариство «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» (далі - ПАТ «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття») подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021 у справі № 907/735/20.

Розглянувши матеріали касаційної скарги ПАТ «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття», Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 907/735/20, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 встановлено у розмірі 2 481 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 152 955,42 грн заборгованості зі сплати орендної плати, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК справа № 907/735/20 є малозначною.

Підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК, за яких Суд міг би визнати, що оскаржені судові рішення у справі №907/735/20 підлягають касаційному оскарженню, у касаційній скарзі ПАТ «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» взагалі не наведено.

Вивчивши і проаналізувавши зміст оскаржених судових рішень і матеріали поданої ПАТ «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК підстав для розгляду касаційної скарги Суд також не вбачає.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 907/735/20.

Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 907/735/20 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові.

3. Копію касаційної скарги у справі залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: В. А. Зуєв

В. Г. Суховий