ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 серпня 2022 року Справа № 903/29/22

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Кошового В.А., розглянувши справу

за позовом: ОСОБА_1 , Волинська область, м. Нововолинськ

до відповідача: Садівничого товариства масиву Прикордонник, Волинська область, м. Нововолинськ

про визнання недійними рішення правління товариства

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Радехівським РВ УМВС України у Львівській області від 04.01.1999, ОСОБА_2 , адвокат, ордер серія АС №1032016 від 20.12.2021;

від відповідача: Місюк Руслан Петрович, адвокат, ордер АС№1034581 від 09.03.22

Встановив: Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом до Садівничого товариства масиву Прикордонник, в якому просить:

- визнати недійним рішення правління, яке оформлене протоколом від 05 грудня 2021 року №01/21, про відсторонення його з посади виконуючого обов`язки голови масиву, та про обрання тимчасово виконуючого обов`язки голови Садівничого товариства масиву Прикордонник - Дубенець В.Л., на період відсторонення його від виконання обов`язків голови Садівничого товариства масиву Прикордонник;

- скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про Садівниче товариство масиву Прикордонник (ідентифікаційний код 20141932) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо зміни керівника від 15 грудня 2021 року за №023000511.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення правління уповноважених осіб СТМ Прикордонник, яке оформлене протоколом від 05.12.2021 №01/21 було прийняте на зборах членів правління з порушенням процедури скликання та проведення зборів, оскільки позивач, як член правління не був повідомлений про час, місце проведення та порядок денний таких зборів членів правління, не був особисто присутній на зборах і не приймав участі в голосуванні при прийнятті рішення, чим порушено його права на участь у діяльності товариства та його управлінні та здійснено державну реєстрацію змін до відомостей Товариства під номером 023000511 від 15.12.2021. Також позивач вказує на відсутність повноважного кворуму на засіданні членів правління.

Ухвалою суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.01.2022 .

Ухвалою суду від 31.01.2022 відкладено підготовче засідання на 10.03.2022.

Ухвалою суду від 10.03.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 10.04.2022, та відкладено підготовче засідання 04.04.2022.

Ухвалою суду від 04.04.2022 підготовче засідання відкладено, про дату і час судового засідання учасники справи будуть повідомлені ухвалою суду згідно ст.120 ГПК України.

Ухвалою суду від 21.06.2022 повідомлено сторін по справі №903/29/22 про призначення підготовчого засідання на 25.07.2022.

Представник позивача через відділ діловодства суду подав відповідь на відзив за вх.№ 01-57/4242/22 від 21.07.2022 у якій просить задоволити позов в повному об`ємі та долучив додаткові докази по справі.

Представник відповідача подав клопотання за вх.№01-57/4263/22 від 25.07.2022 у якому просить залишити без розгляду відповідь на відзив позивача, оскільки останній поданий поза межами строку встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

В судовому засіданні представник відповідача подав клопотання за вх.№01-57/4264/22 від 25.07.2022 про продовження строку на подання відповіді на відзив, у зв`язку з тим, що позивач отримавши відзив на позовну заяву не знав, що робити із ним, а після передачі відзиву адвокату Кравчуку О.А., уповноважений представник підготував відповідь на відзив та відразу надіслав до суду.

З огляду на те, що представником позивача подано дану заяву про продовження строку та зважаючи на те, що наведені останнім причини неможливості подачі даної заяви у визначений строк є поважними, суд протокольною ухвалою, постановив поновити процесуальний строк для подачі позивачем відповідь на відзив, а додані до відповіді на відзив додаткові докази - залишив без розгляду, на підставі ч.9 ст. 80 ГПК України, оскільки позивач не виконав вимогу про надіслання їх копій відповідачу.

Також протокольною ухвалою, що була постановлена в судовому засіданні 25.07.2022, суд задовольнив усне клопотання представника відповідача про продовження строку для подання заперечень відповіді на відзив.

Представник відповідача 16.08.2022, в порядку ст.207 ГПК України, подав до суду запереченняна відповідь на відзив, які були прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.08.2022.

В судовому засіданні 22.08.2022 було оголошено перерву, відповідно до ст.216 ГПК України, до 31.08.2022, про що сторони повідомленні в судовому засіданні під розписку.

В судовому засіданні 31.08.2022 позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали в повному об`ємі (із врахуванням поданої заяви за вх.№01-57/633/22 від 31.01.2022 про уточнення підстав позову) та просили суд задоволити позов. Також адвокат позивача вказав, що докази понесених позивачем судових витрат будуть подані після ухвалення рішення суду, в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.

Представник відповідача просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за кодом: 20141932, зареєстровано юридичну особу: Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство масиву «Прикордонник» (далі СТМ «Прикордонник», Товариство).

Позивач ОСОБА_1 є членом СТМ «Прикордонник», що стверджується членським квитком СТМ «Прикордонник».

Рішенням звітно-виборчих загальних зборів СТМ «Прикордонник» від 15.03.2015, яке оформлене протоколом №2, серед іншого було затверджено статут СТМ «Прикордонник» (п.3 вказаного протоколу) та обрано 17 членів правління СТМ «Прикордонник», а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (п.5 вказаного протоколу). В шостому пункті означеного протоколу, члени СТМ «Прикордонник» затвердили членів ревізійної комісії в складі ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , третього члена погодили обирати членами правління.

Відповідно до 1.8 Статуту СТМ «Прикордонник» (далі - Статут), Садівниче товариство є на основі Статуту, який приймається на загальних зборах, які можуть вносити до нього доповнення, уточнення, не змінюючи його основного змісту.

Згідно п.3.1.1-3.1.2 Статуту, член Товариства зокрема має право голосу у вищому органі управління садівничого товариства, брати участь у діяльності садівничого товариства, в управлінні його справами, обирати і бути обраним в органи управління і контролю, вносити зміни щодо покращення та усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; отримувати від посадових осіб товариства та органів контролю інформацію з будь-яких питань роботи садівничого товариства, отримувати письмові відповіді на свої запити.

В розділі 6.4 Статуту визначені принципи діяльності Правління садівничого товариства, а саме в п.6.4.1 вказано, що виконавчим органом садівничого товариства є правління, яке очолює голова товариства, воно підзвітне у своїй діяльності загальним зборам та членам ревізійної комісії.

Відповідно до п.6.4.2, 6.4.15-6.4.16, правління обирається на загальних зборах на три роки у кількості не менше п`яти осіб; засідання правління садівничого товариства проводиться в міру потреби, але не менше одного разу на місяць. Засідання правління є повноважним, якщо у ньому бере участь більшість його членів; рішення правління садівничого товариства приймаються більшістю голосів його членів, присутніх на засіданні.

Відповідно до п.6.4.17 Статуту, правління товариства має право своїм рішенням, тимчасово до скликання позачергових зборів, відсторонити від виконання обов`язків голову товариства у випадках:

- неможливість виконувати обов`язки голови через систематичні тяжкі захворювання;

- зловживання посадою у вигляді свідомо неправомірних, одноособових рішень;

- злісне недотримання кошторису надходжень та нецільових витрат.

Вмотивоване рішення приймається правлінням не менше 2/3 членів від усього складу правління, про що засвідчує протокол засідання, в якому мають бути:

- особисті підписи голосуючих;

- встановлення дати, часу і місця проведення позачергових загальних зборів, які повинні бути скликані правлінням у термін 20 днів, з повідомленням членів товариства про порядок денний позачергових загальних зборів;

- обрання тимчасово виконуючого обов`язків голови товариства.

Згідно п.6.5.1-6.5.2 Статуту, голова товариства обирається на загальних зборах; очолює правління, забезпечує виконання рішень загальних зборів та правління садівничого товариства.

12.02.2017 на звітно-виборчій конференції СТМ «Прикордонник» загальними зборами були прийняті рішення, які оформлені відповідним протоколом, серед іншого в п`ятому пункті протоколу було зокрема вирішено затвердити склад ревізійної комісії в складі: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_3 , ОСОБА_24 ..

Рішенням по справі №165/685/17 від 13.05.2017, яке залишене без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 19.07.2017 (судові рішення набрали законної сили), рішення звітно-виборчої конференції СТМ «Прикордонник» від 12.02.2017 визнано недійсним в цілому.

Позивачем у справі №165/685/17 був ОСОБА_1 , дана обставина стороною позивача у справі, що розглядається господарським судом не спростована.

Протоколом засідання правління за №1 від 30.11.2021, член правління ОСОБА_14 виключений із складу правління у зв`язку із його смертю (копія свідоцтва про смерть наявна в матеріалах справи).

Сторони не заперечують, що позивач, до прийняття спірного рішення 05.12.2021, виконував обов`язки голови СТМ «Прикордонник».

05.12.2021 на засіданні правління СТМ «Прикордонник» у складі 11 членів, було прийняте рішення, оформлене протоколом №01/21 (далі спірне рішення, протокол) про:

- відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків голови СТМ «Прикордонник», на підставі п.6.4.17 статуту (пункт 2 протоколу);

- обрання т.в.о. голови СТМ «Прикордонник» - ОСОБА_25 (пункт 3 протоколу);

- про проведення позачергових загальних зборів товариства(пункт 4 протоколу).

Даний протокол нотаріально завірений, в тому числі містить додаток, а саме реєстр членів правління товариства, які приймали участь у засіданні правління СТ «Прикордонник» та голосували щодо питань порядку денного.

Згідно вказаного реєстру (додаток до спірного протоколу) на засіданні правління СТМ «Прикордонник» 05.12.2021 були присутні та голосували: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 ..

Згідно витягу з ЄДРПОУ на СТМ «Прикордонник», 15.12.2021 була проведена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зокрема в частині зміни керівника.

Позивач стверджує, що:

- рішення правління СТМ «Прикордонник» від 05.12.2021, яке оформлене протоколом за №01/21 було прийняте на зборах членів правління з порушенням процедури скликання та проведення зборів правління, позивач вказує на порушення ч.1 ст.12 ЗУ «Про кооперацію», п.3.1.1 і 3.1.2 Статуту;

- спірне рішення прийнято без кворуму членів правління встановленого Статутом СТМ «Прикордонник» та неповноважним складом, оскільки вважає, що ОСОБА_3 не може бути членом правління, оскільки є членом ревізійної комісії, ОСОБА_5 не є повноважним членом правління, оскільки подала заяву на вихід із членів правління, ОСОБА_6 не міг голосувати під час засідання 05.12.2021, оскільки був на лікарняному, а ОСОБА_11 в загалі не є членом садівничого Товариства;

- позивач взагалі вважає спірне рішення не обґрунтованим та таким, що не містить жодної вказівки на докази, які б підтверджували описані у протоколі факти вчинення порушень з боку ОСОБА_1 на посаді голови СТМ «Прикордонник»;

- правління прийняло спірне рішення без повноважень, оскільки вони закінчилися, в силу положення п.6.4.2 Статуту та ч.5 ст.16 Закону України «Про кооперацію».

Надаючи правову оцінку оспорюваному рішенню та доводам позивача суд взяв до уваги таке.

Згідно абз.2, 4 ст.2 Закону України «Про кооперацію» (далі Закон), кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Відповідно до абз.1 ст.8 Закону, Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Згідно ч.1 ст.12 Закону, основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно до ч.1-6 ст.16 Закону, Виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. У кооперативі, до складу якого входить менше ніж 10 членів, обирається лише голова кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років. Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу.

Згідно ч.2 ст.18 Закону, Ревізійна комісія (ревізор) підзвітна загальним зборам членів кооперативу і обирається загальними зборами з числа членів кооперативу у порядку, встановленому його статутом. Членами ревізійної комісії (ревізором) не можуть бути члени правління кооперативу чи його спостережної ради.

Згідно ч.1 ст.167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У пункті 11 постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.10.2008, при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Як зазначено в абзаці 2 п.40 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", порядок скликання та визначення кворуму в засіданні колегіального виконавчого органу товариства повинні передбачатися в установчих документах товариства. У разі їх неврегульованості судам необхідно за аналогією застосовувати положення законодавства, що встановлюють кворум та інші питання щодо загальних зборів відповідного товариства (обов`язковість повідомлення усіх членів колегіального виконавчого органу про проведення засідання, надання інформації з питань порядку денного, правомочність, порядок прийняття рішення).

Звертаючись із даним позовом до суду позивач вказав, що спірне рішення було прийняте на зборах членів правління з порушенням процедури скликання та проведення зборів правління, позивач вказує на порушення ч.1 ст.12 ЗУ «Про кооперацію», п.3.1.1 і 3.1.2 Статуту.

Разом з тим, судом встановлено, що а ні Статутом Товариства, а ні ЗУ «Про кооперацію» не встановлено процедури скликання та проведення зборів правління СТМ «Прикордонник».

В даному випадку, оскільки положення Статуту і Закону не містять порядку скликання правління для проведення засідання, єдиною умовою легітимності засідання правління є наявність кворуму.

Вказана правова позиція наведена в постанові ВГСУ від 20 вересня 2016 року по справі №903/311/15.

Суд вважає, що правовідносини яким надав оцінку ВГСУ у вказаній вище постанові є найбільш подібні до правовідносин у справі, що розглядається.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Позивач наполягає на тому, що правління налічує 17 членів, проте з таким твердженням погодитися не можливо з огляду на ту обставину, що на час прийняття спірного рішення правління СТМ «Прикордонник» складалося з 16 членів, оскільки станом на 05.12.2021 член правління ОСОБА_14 виключений із складу правління у зв`язку із його смертю, що підтверджується протоколом №1 від 30.11.2021 та свідоцтвом про смерть останнього. Також про цю обставину зазначено в преамбулі спірного протоколу.

Наявність повноважного засідання правління садівничого товариства «Прикордонник», станом на 05.12.2021, слід обраховувати саме із загальної кількості в 16 його членів.

На засіданні 05.12.2021 були присутні 11 членів правління садівничого товариства, тобто більшість його членів від загальної кількості 16 членів, а отже був наявний кворум та даний склад правління був повноважний на прийняття рішень відповідно до п.6.4.15 Статуту.

Відповідно до п.6.4.17 Статуту, рішення про відсторонення голови товариства приймається не менше 2/3 членів від його складу на засіданні.

На засіданні 05.12.2021 було присутні 11 членів з 16 діючих (2/3 від 16 становить 10.67), рішення прийнято одноголосно 11 членами, отже є таким, що прийняте у відповідності до Статуту СТМ «Прикордонник».

Твердження позивача, що ОСОБА_3 не може бути членом правління, оскільки є членом ревізійної комісії з посиланням на протокол допиту свідка від 02.04.2018 та акт прийому-передачі загальної документації від 14.08.2017, не взято до уваги суду з огляду на таке.

В матеріалах справи відсутнє рішення правління, як це було передбачено рішенням звітно-виборчих загальних зборів СТМ «Прикордонник» від 15.03.2015, яке оформлене протоколом №2, щодо обрання членами правління саме ОСОБА_3 третім членом ревізійної комісії.

Рішення загальних зборів СТМ «Прикордонник», що було прийняте 12.02.2017 на звітно-виборчій конференції СТМ «Прикордонник» зокрема щодо затвердження ревізійної комісії в складі: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_3 , ОСОБА_24 було визнано недійсним судовим рішенням по справі №165/685/17 від 13.05.2017, яке залишене без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 19.07.2017 (судові рішення набрали законної сили).

Згідно ч.4, 6 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В матеріалах справи відсутній вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили та в якому надано оцінку зокрема показам свідка на які вказує позивач. Натомість є рішення суду (яке набрало законної сили), де обставина обрання ОСОБА_3 до складу ревізійної комісії відмінена.

Окрім того, протокол допиту свідка від 02.04.2018 та акт прийому-передачі загальної документації від 14.08.2017, були оформлені після набрання законної сили судовим рішенням по справі №165/685/17 від 13.05.2017, яке залишене без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 19.07.2017, а саме після 19.07.2017, а отже не можуть вважатися належними доказами, що підтверджують обставину перебування ОСОБА_3 серед членів ревізійної комісії СТМ «Прикордонник».

Отже ОСОБА_3 на час прийняття оспорюваного рішення був діючим членом правління СТМ «Прикордонник». Докази на спростування даної обставини у справі відсутні.

В судовому засіданні позивач на підставі п.3 ст.99 ЦК України стверджує, що ОСОБА_5 не є повноважним членом правління, оскільки подала заяву на вихід із членів правління.

Разом з тим, згідно п.3 ст.99 ЦК України, повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17 (провадження № 14-1цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

За змістом ч.3 ст.99 ЦК України припинення повноваження члена виконавчого органу може здійснюватися виключно на підставі рішення правління.

В матеріалах справи відсутнє рішення уповноваженого органу товариства на припинення повноваження Лещук В.Р., як члена виконавчого органу, відтак остання мала повноваження на прийняття рішення

Твердження позивача, що ОСОБА_6 не міг голосувати під час засідання 05.12.2021, оскільки був на лікарняному, а ОСОБА_11 взагалі не є членом садівничого Товариства критично оцінюється судом, як такі, що ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

При цьому судом взято до уваги суду, що члени правління товариства, які приймали участь у засіданні 05.12.2021 правління СТ «Прикордонник» та голосували щодо питань порядку денного наявні підписи як ОСОБА_6 так і ОСОБА_11 , які нотаріально завірені .

Водночас, позивач вказує на обставину перебування ОСОБА_11 серед обраних членів правління, про що зазначає у своєму позові та додає відповідні докази у вигляді протоколу №2 від 15.03.2015 (в п.5 даного протоколу збори обрали серед інших і ОСОБА_11 ).

Суд вважає, що прийняте спірне рішення є вмотивованим (як це передбачено Статутом) і суд не може вдатися до оцінки його обґрунтованості (мотивації), оскільки при розгляді справи суд перевіряє відповідність Закону та Статуту обставини прийняття цього рішення, а не його мотиви.

Позицію щодо неможливості втручання суду у господарську діяльність Товариства та не можливість підміняти собою орган управління Товариства, висловив Верховний суд у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.02.2018 по справі №923/1106/16.

Позивач вказує, що спірне рішення прийняте правлінням поза межами його компетенції (закінчення строку на який обиралося правління) із вказівкою на ч.5 ст.16 ЗУ «Про кооперацію».

Як зазначалося вище, згідно абз.5 ст.16 ЗУ «Про кооперацію», члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років.

Згідно роз`яснень п.41 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», чинним законодавством не передбачено такого способу захисту прав та законних інтересів, як визнання повноважень членів (члена) виконавчого органу, наглядової ради та інших органів товариства припиненими у зв`язку із закінченням строку, на який вони були обрані (призначені).

Отже, повноваження членів (члена) виконавчого органу, наглядової ради та інших органів товариства припиняються їх переобранням.

Тобто підставою для закінчення повноважень членів (члена) виконавчого органу є їх (його) переобрання, а відтак доводи позивача про закінчення строку на який обиралося правління не заслуговують на увагу.

Однак, враховуючи вище викладене, позивач не обґрунтував та не підтвердив належними та допустимим доказами, а саме:

-що рішення правління СТМ «Прикордонник`від 05.12.2021, яке оформлене протоколом за №01/21 було прийняте на зборах членів правління з порушенням процедури скликання та проведення зборів правління, в порушення ч.1 ст.12 ЗУ «Про кооперацію», п.3.1.1 і 3.1.2 Статуту;

- що рішення прийнято без кворуму членів правління встановленого Статутом СТМ «Прикордонник» та неповноважним складом, оскільки ОСОБА_3 не може бути членом правління, у зв`язку з тим, що є членом ревізійної комісії, ОСОБА_5 не є повноважним членом правління, оскільки подала заяву на вихід із членів правління, ОСОБА_6 не міг голосувати під час засідання 05.12.2021, у зв`язку з тим, що був на лікарняному, а ОСОБА_11 взагалі не є членом садівничого Товариства;

- що рішення не містить жодної вказівки на докази, які б підтверджували описані у протоколі факти вчинення порушень з боку ОСОБА_1 на посаді голови СТМ «Прикордонник»;

- що правління прийняло спірне рішення без повноважень, оскільки вони закінчилися, в силу положення п.6.4.2 Статуту та ч.5 ст.16 Закону України «Про кооперацію».

Зміст корпоративного права на управління товариством становить можливість участі та голосування на загальних зборах членів, можливість обирати та бути обраним до керівних органів Товариства тощо.

Спірне рішення правління товариства не зменшило та не звузило обсяг корпоративних права позивача, в силу чого прийняте спірне рішення не могло обмежувати та не обмежило будь-якого корпоративного права позивача, як члена товариства.

За таких обставин, позивачем не доведено та не підтверджено наявність обставин з якими закон пов`язує визнання недійсним рішення правління, у зв`язку з порушенням його скликання і проведення; без повноважень правління на його прийняття та без наявності кворуму членів правління встановленого Статутом СТМ «Прикордонник».

Також позивачем не доведено наявність правових підстав для дослідження доказів та обставин, які підтверджували описанні у протоколі факти вчинення порушень з боку ОСОБА_1 на посаді СТМ «Прикордонник».

Позивачем не спростовано доводи відповідача викладених у запереченні на позов.

В позовних вимогах в частині скасування державної реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу також слід відмовити, оскільки така вимога є похідною від першої незадоволеної вимоги.

Як встановлено ст.ст.73,74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

В порядку, передбаченому ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись ст.129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

12.09.2022

Суддя В. М. Дем`як