ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2022 р. м. Львів Справа №914/3140/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Головуючий суддя Малех І.Б.

Судді Гриців В.М.

Зварич О.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державного підприємства «Західний експертно-технічного центру Держпраці» за вих. №46-04-01/1026 від 16.06.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/1380/22 від 20.06.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 14 лютого 2022 року (суддя Гоменюк З.П., повний текст рішення складено та підписано 27.05.2022, м. Львів)

у справі №914/3140/21

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів

до відповідача Державного підприємства «Західний експертно-технічний центр Держпраці», м. Львів

про стягнення 16358,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів до Державного підприємства «Західний експертно-технічний центр Держпраці», м. Львів про стягнення 16358,30 грн., з яких 6927,32 грн. штраф та 9430,98 грн. пеня, нараховані відповідно до п.3.1. договору від 16.03.2020 №1072-31 (Л/НА-20129/НЮ).

Дані позовні вимоги мотивовано тим, що за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель укладено договір №1072-31 (Л/НА-20129/НЮ) між АТ «Укрзалізниця» та ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці», за умовами якого відповідач зобов`язався виготовити технічні паспорти на об`єкти нерухомості для отримання документації про право власності для структурних підрозділів замовника, перелік яких вказано у додатку № 1 до договору. Відповідачем, зобов`язання за договором виконані із простроченням, внаслідок чого у позивача виникло право застосувати нарахування штрафних санкцій, що передбачені також умовами укладеного договору. Додатково, за несвоєчасне виконання зобов`язання позивач нараховує ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» пеню в розмірі 16358,30 грн. Позивачем була надіслана відповідачу претензія про необхідність сплати штрафних санкцій , яка залишилася останнім без відповіді.

Відповідач заперечує щодо позовних вимог, зазначивши, що опрацьовуючи документи в процесі надання послуг за договором встановлено, що на частину об`єктів нерухомого майна повністю відсутні документи, у тому числі правовстановлюючі, а частина наданих замовником документів містила відомості, що не відповідали дійсності. Отже, відповідач змушений був самостійно проводити у структурних підрозділах позивача розшук та збір документів, необхідних для належного надання послуг. Вказує, що на частину об`єктів ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» не спроможне надати послуги з виготовлення технічних паспортів, оскільки такі об`єкти зазнали значної руйнації, також у зв`язку із наданням недостовірної інформації (документації) та/або у зв`язку із ненаданням позивачем необхідних документів.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14 лютого 2022 року у справі №914/3140/21 позовні вимоги задоволено; стягнуто з ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» 16358,30 грн. штрафних санкцій та 2270,00 грн. судового збору.

Дане рішення мотивоване положеннями ст. ст. 11, 205, 509, 526, 626, 627, 638, 639, 901, 902, 905 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та положеннями п.6.2. договору від 16.03.2020 №1072-31 (Л/НА-20129/НЮ), встановленням несвоєчасністю надання послуг відповідачем, згідно умов договору, що відповідно не спростовано останнім належними та допустимими доказами, а відтак зроблено висновок про правомірність нарахування позивачем відповідачу 6927,32 грн. штрафу та 9430,98 грн. пені.

Відповідач ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці», не погодившись з винесеним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- судом першої інстанції, на думку скаржника, не надано жодної оцінки тому факту , що умови договору від 16.03.2020 №1072-31 (Л/НА-20129/НЮ) прив`язані до нормативно правового акту який визначає механізм проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, де зокрема зазначено, що технічний паспорт на об`єкти нерухомості складається в тому числі на основі відомостей, щодо права власності на цей об`єкт. Вважає, що обізнаність позивача і його розуміння, які документи необхідно подати виконавцю для надання послуг підтверджується актом, яким представник Служби з управління майновими і земельними ресурсами регіональної філії «Львівська залізниця» М.С.Сенишин передав представнику відповідачу, зокрема інформацію щодо нерухомого майна 266 підрозділів;

- на думку скаржника , позивачем не надано жодної оцінки та не враховано судом першої інстанції при винесенні рішення, що не зважаючи на не надання замовником необхідних документів та з метою недопущення господарського правопорушення, працівник відповідача самостійно проводив, за місцем знаходження об`єктів нерухомого майна, у виробничих структурних підрозділах позивача, розшук та збір документів, необхідних для належного надання послуг. Вказує скаржник на те, що ним неможливо було надати послугу по частині об`єктів нерухомості і дане виникло не з його вини, а у зв`язку із прострочення самого кредитора (позивача). В своє обґрунтування скаржник посилається на положення ст. 614 ЦК України а також на ч.3 ст. 220 ГК України.

Відповідно до цього, просить, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» відмовити в повному обсязі.

Позивач АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи такої, вказуючи на те, що посилання скаржника на положення ст. 614 ЦК України та ч.3 ст.220 ГК України є безпідставними. Вважає, що відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів, щодо належного виконання зобов`язання, а саме виконання зобов`язання в термін визначений договором №1072-31 (№Л/НА-20129/НЮ) від 16.03.2021; не надав позивачу письмові вимоги, щодо надання документів від виконавця замовнику, та не повідомив про неможливість часткового або повністю виконання договору (п.4.3.10 та п.4.1.3 договору). Рішенням місцевого господарського суду у даній справі враховано порушення виконавцем умов пунктів 4.3.2, 51, та 5.6 договору, щодо строків надання послуг, за які передбачено відповідальність згідно з п.6.2. договору. Відповідно до п.5.6. договору надання послуг здійснюється протягом 60 днів, а отже термін надання послуг за договором сплив 29.11.2020, щодо виконання заявки №НГ-10/5553 від 30.09.2020. Відповідно до з посиланням на положення ст. ст. 11, 509, 629, 530, 612, 610 ЦК України та ст. ст. 193, 216, 218 та 230 ГК України вважає вірним та обґрунтованим рішення місцевого господарського суду. Просить таке залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців ВМ., Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Західний експертно-технічного центру Держпраці» за вих. №46-04-01/1026 від 16.06.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/1380/22 від 20.06.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 14 лютого 2022 року у справі №914/3140/21. Ухвалено дану апеляційну скаргу у справі №914/3140/21 розглядати зх. Повідомлення учасників справи. Витребувано матеріали справи №914/3140/21 в Господарського суду Львівської області.

30.06.2022 в канцелярію апеляційного суду поступили матеріали справи №914/3140/21.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом на неї, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 14 лютого 2022 року у справі №914/3140/21 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Обставини справи.

16.03.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (замовник) та Державним підприємством «Західний експертно-технічний центр Держпраці» (виконавець) укладено договір про закупівлю послуг № 1072-31 (№ Л/НА-20129/НЮ) (а.с.7-32), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання на підставі та умовах, визначених цим договором, надати архітектурні, інженерні та планувальні послуги (ДК 021:2015-71240000-2). Послуга з виготовлення технічного паспорту на об`єкт нерухомості для отримання документації на право власності для структурних підрозділів замовника, у найменуванні, кількості та вартості, зазначених у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Перелік нерухомого майна (будівель та споруд), які знаходяться на балансі замовника і які підлягають технічній інвентаризації визначено у додатку № 1 до цього договору із зазначенням орієнтовної площі кожного об`єкту (п. 1.2.).

Згідно п. 1.3. договору, послуги з технічної інвентаризації нерухомого майна (будівель та споруд) включають в себе комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, виготовлення технічного паспорту на кожен об`єкт окремо відповідно до вимог останньої редакції Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

Пунктом 3.2. цього ж договору сторони встановили, що приймання-передача послуг оформлюється актом приймання-передачі послуг.

Надання послуг проводиться протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової заявки замовника, яка вважається дозволом надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до приймання надання послуг. Строк надання послуг - не більше 60 (шістдесят) календарних днів, починаючи з дня відправлення письмової заявки (пункти 5.1., 5.6. Договору).

Отже, 30.09.2020 позивач звернувся із заявкою за вих. № НГ-10/5553 (а.с.37) до відповідача, надавши останньому дозвіл на початок виконання робіт, передбачених умовами договору про закупівлю послуг № 1072-31 (№ Л/НА-20129/НЮ). На виконання умов договору така заявка була скерована виконавцеві засобами поштового зв`язку з описом вкладення (а.с.38-40).

Відповідно до п. 6.2. договору, у випадку несвоєчасного надання послуг згідно з вимогами цього договору, виконавець на вимогу замовника повинен сплатити пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг за кожний день прострочення надання послуг, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків казаної вартості.

В подальшому, 16.12.2020 між сторонами було підписано акт здачі-приймання надання послуг на загальну суму 69038,30 грн. (а.с.51).

30.12.2020 позивач листом за вих. № НГ-10/7327 попередив відповідача про наявність прострочення надання послуг за умовами укладеного договору, що має наслідком у подальшому обов`язок виконавця сплатити на користь замовника штрафних санкцій. Термін надання послуг за договором сплив 29.11.2020, та станом на дату надіслання такого листа виконавець не надав замовнику жодного технічного паспорта на об`єкти нерухомості (а.с.37).

21.01.2021, 29.01.2021 та 25.02.2021 сторони підписали ще акти здачі-приймання надання послуг на суми 21743,74 грн., 21333,31 грн. та 11605,75 грн. відповідно (а.с.52, 53, 54).

10.03.2021 позивач скерував на адресу ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» претензію за вих. № НГ-10/1716 про стягнення пені та штрафу на суму 12348,13 грн. (а.с.41-42, 43-45).

Згідно з умовами п. 10.1., 10.3. договору від 16.03.2020 №Л/НА-20129/НЮ, такий договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині оплати та гарантійних зобов`язань - до повного виконання їх сторонами. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

За умовами п. 11.5. договору встановлено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 4, 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а також за будь-яких умов не повинні суперечити законодавству України.

Листом від 22.04.2021 за вих. № НГ-10/2740 (а.с.46-47,48-49), позивач надіслав відповідачеві для усунення недоліків частину виготовленої документації, а також проінформував відповідача про необхідність здійснення оплати претензії від 10.03.2021 за вих. № НГ-10/1716.

14.05.2021 між сторонами підписаний ще один акт здачі-приймання надання послуг на 29730,89 грн. (а.с.55).

Листом віл 18.06.2021 за вих. № НГ-10/3999 (а.с.50), позивач відповів на звернення відповідача від 03.06.2021 №1425, щодо надання виконавцем додаткових послуг з виготовлення висновків, щодо технічної можливості поділу об`єктів нерухомого майна в рамках договору, зазначивши, що такі додаткові послуги не можуть бути включені в договір на підставі п. 11.5 договору.

Відповідно до п.5.6. встановлено, що надання послуг здійснюється протягом 60 днів, а отже відповідно до цього вважає, що термін надання послуг за договором сплив 29.11.2020, щодо виконання заяви №НГ-10/5553 від 30.09.2020.

Згідно з п.6.2. договору, передбачено, що у випадку несвоєчасного надання послуг, згідно вимог цього договору, виконавець на вимогу замовника , повинен сплатити пеню у розмірі 0,1% вартості послуг за кожен день прострочення надання послуг, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Отже, позивачем розраховано штрафні санкції, згідно з умовами договору, які становлять 6927,32 грн. штраф +9430,98 грн. пеня = 16358,30 грн., які просить стягнути у примусовому порядку. Розрахунок наведений в позовній заяві.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст. 902 ЦК України).

За приписами статті 905 Цивільного кодексу України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Отже, з аналізу умов договору вбачається, що умовами укладеного договору сторони погодили всі істотні умови, зокрема й строки надання послуг з виготовлення технічних паспортів на об`єкти нерухомості структурних підрозділів позивача. Таким чином, строк надання послуг за вказаним договором становив 60 (шістдесят) календарних днів, починаючи з дня відправлення письмової заявки. Даного не спростовано скаржником в апеляційній скарзі.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач прострочив виконання взятих на себе зобов`язань.

При цьому, з обставин справи вбачається недотримання останнім умов укладеного договору, при цьому слід зазначити, що ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» слід було звернутися до замовника із письмовою вимогою про надання додаткових документів, як це передбачає п. 4.1.3. договору. При цьому, в наявних у матеріалах справи листі відповідача, у яких зазначається про наявність неможливості виконати зобов`язання за договором, відсутні дати складення таких, відтак суд першої інстанції вірно відмітив те, що відсутньою є змога встановити своєчасність звернення ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» до РФ «Львівська залізниця». Крім цього, в даних листах відсутні пояснення замовника, щодо прострочення надання передбачених умовами договору послуг.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України, що кореспондується положенням ст. 193 Господарського кодексу України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ч.1 ст. 906 Цивільного кодексу України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилось неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами п.6.1 та 6.2. договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. У випадку несвоєчасного надання послуг згідно вимог цього договору, виконавець на вимогу замовника , повинен сплатити пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, за кожний день прострочення надання послуг, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Відтак, на підставі вищенаведених положень позивачем нараховано відповідачеві 6927,32 грн. штрафу та 9430,98 грн. пені, згідно розрахунку, який місцевим господарським судом обґрунтовано визнано правомірним та задоволено такі суми до стягнення.

Щодо посилань скаржника в апеляційній скарзі на положення ст. ст. 614 Цивільного кодексу України та ст. 220 Господарського кодексу України, то дане слід вважати безпідставними, з огляду на те, що відповідач (скаржник) не довів, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, а саме виконання зобов`язання в термін визначений договором №1072-31 (№Л/НА-20129/НЮ) від 16.03.2021, а також останнім не надано позивачу було письмові вимоги щодо надання документів від виконавця замовнику та не повідомлено про неможливість частково або повністю виконання договору (п.4.3.10 та п.4.1.3 договору).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 14 лютого 2022 року у справі №914/3140/21, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 14 лютого 2022 року у справі №914/3140/21 належить залишити без змін, апеляційну скаргу ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» - без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Західний експертно-технічного центру Держпраці» за вих. №46-04-01/1026 від 16.06.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/1380/22 від 20.06.2022) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 14 лютого 2022 року у справі №914/3140/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці».

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

5. Матеріали справи №914/3140/21 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич