ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.08.2022р. Справа №905/516/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №905/516/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (ідентифікаційний код 42601505)

до Фізичної особи підприємця Тітова Костянтина Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 370997,70грн

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

21.06.2022 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (далі - ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи підприємця Тітова Костянтина Миколайовича (далі - ФОП Тітов К.М.) про стягнення 370997,70грн, а саме основного боргу в сумі 346382,06грн, пені в сумі 15 054,22грн, інфляційних нарахувань в сумі 9561,42грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором № К-ПГ-С/22-01/389 від 30.12.2021 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за поставлений природний газ у період лютий-березень 2022.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 для розгляду справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/516/22; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розпорядженням керівництва Господарського суду Донецької області №7-р від 21.02.2022 у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних Господарському суді Донецької області канцелярських товарів зупинено з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду; рекомендовано суддям та працівникам апарату суду використовувати альтернативні способи повідомлення сторін та учасників справи.

Копію ухвали від 27.06.2022 направлено на адреси електронної пошти учасників справи, інформація щодо яких міститься в позовній заяві, а саме: позивачу на адресу , відповідачу на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно відміток, що містяться у програмі «Діловодство господарського суду», відправлення електронною поштою сторонами у справі отримано.

13.07.2022 шляхом поштового направлення до суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить повідомити відповідача телефонограмою за номером 050 - 620 65 66 про судове провадження; зобов`язати сторону ознайомитись з матеріалами справи.

15.07.2022 відбулась телефонна розмова секретаря судового засідання Вовк М.В. та Тітова К.М. особисто, яка оформлена телефонограмою, під час якої відповідач зазначив, що має інформацію щодо факту відкриття провадження у справі №905/516/22 та предмету заявлених позовних вимог, на даний час частина основного боргу є сплаченою.

Листом суду від 15.07.2022 позивач повідомлений про вищенаведене. Крім того, у зазначеному листі суд наголосив, що згідно з приписами ст.42,46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ознайомлення з матеріалами справи є правом сторони, відповідно повноваження щодо зобов`язання останнього здійснити вказані дії у суду відсутні.

18.07.2022 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» звернулось до Господарського суду Донецької області з додатковими поясненнями, в яких повідомляє, що ФОП Тітов К. М. фактично виконує взяті на себе зобов`язання (сплачено 250 000 грн), та планується повне погашення заборгованості до 29.07.2022, сторони попередньо прийшли до згоди - у разі виконання до цього строку позивач відкликає позовну заяву через відсутність предмету спору. Позивач просить суд не виносити рішення до 30.07.2022, про виконання домовленостей зобов`язується повідомити суд 30.07.2022.

01.08.2022 ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» звернулось до Господарського суду Донецької області з заявою про зменшення позовних вимог, в якій повідомляє, що сума позовних вимог зменшена до 0 грн. (відповідачем сплачено борг та вирішено питання про повне погашення заборгованості), та, як наслідок, просить закрити провадження через відсутність предмету спору та вирішити питання про повернення судового збору. В якості додатку додано примірник довіреності на представника, що підписав документ.

17.08.2022 ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» звернулось до Господарського суду Донецької області з додатковими поясненнями у справі (заява про зменшення позовних вимог), в яких повідомляє, що сума позовних вимог зменшена до 0 грн. (відповідачем сплачено борг, та вирішено питання про повне погашення заборгованості) - відсутній предмет спору щодо основного боргу - 346382,06грн у якості оплати заборгованості за постачання природного газу згідно договору №К-ПГ-С/22-01/389. В частині позовних вимог щодо стягнення пені та інфляційних нарахувань просить винести рішення, стягнути з відповідача 24615, 64грн згідно п.6.3. договору та покласти на відповідача суму судового збору.

На підтвердження факту оплати основного боргу позивач в якості додатків до пояснень від 17.08.2022 надав платіжні доручення №1910 від 08.07.2022, №2 від 28.07.2022, №4 від 16.08.2022, а також довіреність на представника на підтвердження повноважень останнього.

29.08.2022 на адресу суду органами поштового зв`язку надійшло клопотання з додатками, що подано позивачем 17.08.2022 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

За змістом ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін до суду не надходило.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція учасників процесу

ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» в обґрунтування заявлених вимог зазначило, що останнім на виконання умов договору постачання природного газу № К-ПГ-С/22-01/389 від 30.12.2021 передано відповідачу природний газ на загальну суму 346382,06грн, що підтверджується актами приймання-передачі газу природного за лютий 2022 в сумі 308432,88грн, за березень 2022 в сумі 37949,18 грн. У свою чергу, відповідач у порушення умов договору оплату за переданий газ не здійснив.

Оскільки відповідачем свої зобов`язання з оплати природного газу не виконані належним чином, позивач звернувся до суду з відповідним позовом щодо стягнення заборгованості, інфляційних втрат та пені, що нарахована згідно п. 6.3 договору.

Також позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду судові витрати зі сплати судового збору.

На підтвердження позовних вимог позивач надав належним чином засвідчені копії: договору постачання природного газу №К-ПГ-С/22-01/389 від 30.12.2020, додаткових угод №2 від 25.01.2022, №3 від 23.02.2022, актів прийому-передачі газу природнього від 28.02.2022, від 31.03.2022, акту звірки взаємних розрахунків №981 від 29.04.2022, що підписаний одноособово позивачем, витягу з інформаційної платформи оператора, щодо обсягів спожитого газу відповідачем, витягу з ЄДРПОУ ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ», виписки з ЄДРПОУ щодо даних відповідача, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера на представництво інтересів ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ», довіреності №50 від 28.10.2021.

Крім того, позивач на підтвердження здійснення відповідачем сплати основної заборгованості надав суду копії платіжних доручень: №1910 від 08.07.2022 на суму 250000,00грн, №2 від 28.07.2022 на суму 58432,88грн, №4 від 16.08.2022 на суму 38280,84грн.

Заявлені вимоги позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 15, 16, 525, 526, 612, 625, 662-665, 670, 692 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 4, 161, 162, 171, 233 ГПК України.

Згідно ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач під час розгляду справи відзиву суду не надав, ніяким іншим способом своєї правової позиції за заявленим позовом не висловив, доказів на підтвердження поважності причин неможливості вчинення даних дій не надав, про факт наявності судового спору обізнаний, тому у порядку зазначених статей суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом

30.12.2020 між ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» (далі - Постачальник) та ФОП ТітовимК.М. (далі - Споживач) укладено договір №К-ПГ-С/22-01/389 постачання природного газу, за умовами п.2.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживача, а Споживач - прийняти, спожити і оплатити на умовах цього договору газ природний, надалі - Газ (код товару: 2711).

За умовами п.п.1.1-1.3 договору Постачальник не є видобувним підприємством, код ЕІС: 56XІ0Е. Постачальник має діючу ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання Газу на території України. Споживач підтверджує наявність діючих договорів розподілу/транспоргування Газу, а саме з ПАТ «Донецькоб.ігаз» (найменування оператора ГРМ/ГТС). Споживач використовує Газ для власного споживання. Споживачу присвоєні наступний (наступні) ЕІС-код (-коди): ЕІС-код X: 56Х00006УСІЕ700І.

Строк дії договору визначений сторонами у п.10.3 договору, а саме, договір діє до 31.12.2022 включно в частині постачання газу, в іншій частині - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

За умовами п.2.4 - п.2.6 договору ціна договору становить суму визначену в п. 3.2. та п. 3.3 договору. Ця сума відповідає загальній вартості газу, який Постачальник передає Споживачу, визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого газу на підставі актів приймання-передачі газу, оформлених в порядку, визначеному п.4.4. договору. Обсяги газу, що визначені п. 2.3. цього договору, є плановими та можуть змінюватись Сторонами шляхом коригування, у тому числі впродовж поточного газового місяця виключно за наявності письмового повідомлення Споживача, яку Споживач надає Постачальнику у спосіб, терміни та строки встановлені п.5.3.9. договору. Фактичне постачання газу здійснюється Постачальником виключно після включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді.

У відповідності до п.2.3. договору плановий обсяг газу, який Постачальник зобов`язується передати, а Споживач прийняти, спожити та оплатити, зазначається в додаткових угодах до даного договору на кожен розрахунковий період - Газовий місяць (місяць постачання, місяць передачі, звітний місяць). Зміни місячних обсягів газу встановлюються сторонами шляхом укладання відповідних додаткових угод до договору, зокрема, в порядку, передбаченому п.4.2. договору. Без визначення місячних обсягів постачання газу, планової ціни за 1000 мЗ газу та планової вартості газу додатковою угодою постачання за договором не розпочинається.

У п.3.1 договору передбачено, що планова ціна за 1000 мЗ газу та планова вартість газу у відповідному газовому місяці встановлюється Сторонами у відповідній Додатковій угоді до договору згідно п. 2.3 договору. Загальна сума договору складається із остаточної вартості обсягів Газу, переданого згідно актів приймання-передачі Газу, оформлених в порядку, визначеному п.4.4. договору.(п.3.2 договору).

Порядок передачі та прийняття газу узгоджено сторонами у розділі 4 договору, згідно п.4.2 якого кількість газу, яка запланована до передачі на Газовий місяць визначається у додаткових угодах до договору, які укладаються Сторонами перед початком розрахункового (газового) місяця згідно п. 2.3. договору. За результатами передачі обсягу Газу за звітний місяць Сторонами оформляється акт прийому - передачі Газу. Достовірним та єдиним джерелом відомостей про фактичний обсяг Газу, спожитий Споживачем протягом газового місяця (підсумок місячного споживання), Сторони узгодили вважати Інформаційну платформу Оператора ГТС (згідно пункту 6 Глави 3 розділу 9, пунктів І, 4, 5 глави І розділу 10 Кодексу ГРМ, пунктів І. 4 глави І пунктів 1-3 глави 7 Кодексу ГТС).(п.4.3 договору).

За умовами п.4.4 договору до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим (Газовим), Споживач зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) Газу Споживачу за відповідний розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі Газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акту приймання-передачі Газу від Постачальника зобов`язується повернути один примірник оригіналу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі Газу. У разі неповернення Споживачем переданого йому Постачальником акту прийому-передачі Газу (фактично переданого Газу), або відсутності вмотивованої відмови Споживача від підписання відповідного акту у цей же строк, такий акт вважається підписаним, а Газ переданий Споживачу.

У зв`язку з тим, що акт приймання-передачі складено Постачальником на основі даних інформаційно платформи Оператора ГТС, у разі надання в належний строк Споживачем мотивованої відмови від підписання відповідного акту, до врегулювання Сторонами спору в судовому або позасудовому порядку, остаточний обсяг та остаточна вартість Газу рахується за даними Постачальника.

У відповідності до п.3.5 договору оплата вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у договорі та додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору

Всі платежі за даним договором здійснюються Споживачем Постачальнику в національній грошовій одиниці України - гривні, на поточний рахунок Постачальника, вказаний у Договорі, або на будь-який інший поточний рахунок Постачальника, про реквізити якого Постачальник попередньо письмово повідомив Споживача.

В платіжних дорученнях на оплату газу Споживач обов`язково зазначає: «Оплата за газ природний по Договору постачання природного газу № К-ПГ-С/22-01/389 від 30 грудня 2021 року.(п.3.6 договору).

Пунктом 3.3 договору визначено, що остаточні розрахунки за фактично поставлений газ у Газовому місяці здійснюються Споживачем з Постачальником за остаточною вартістю газу до 18 - го числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки газу) якщо інший строк остаточних розрахунків не погоджено Сторонами у відповідній Додатковій угоді до договору.

Якщо строк оплати припадає на вихідний (неробочий) день, то відповідна оплата повинна проводитись не пізніше останнього робочого (банківського) дня, який передує такому вихідному (неробочому) дню (строку оплати). Черговість погашення дебіторської заборгованості за постачання Постачальник враховує в хронологічній послідовності. (п.п.3.7-3.8 договору).

За порушення грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків) згідно договору, винна Сторона сплачує на користь іншої Сторони, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу(п.6.3 договору).

Згідно п. 10.2 договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору: всі доповнення, зміни та додатки до цього договору, а також щодо розірвання або припинення договору, виконуються у вигляді додаткових угод, які підписуються Сторонами і є його невід`ємними частинами.

Сторонами договору підписана додаткова угода №2 від 25.01.2022, за умовами якої Споживач зобов`язується прийняти, спожити та оплатити, а Постачальник - передати природний газ (надалі Газ) у лютому 2022 року в обсязі 10 тис.мЗ (десять тисяч кубічних метрів) - плановий обсяг Газу, з рівномірним щодобовим споживанням або згідно заявки з щодобовими обсягами споживання, через точку ЕІС-код 56Х00006УСІЕ7001. Допустимий обсяг недобору/перебору Газу Споживачем, за цією Додатковою угодою, +/- 5 % від планового обсягу Газу. (п.1). Ціна за 1000 мЗ Газу, що передається у лютому 2022 року (строк поставки) з ПДВ з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить: 36 000,00 грн. (тридцять шість тисяч гривень 00 копійок), в тому числі: ціна газу без ПДВ 30 000,00 грн.; ПДВ 20% -6 000,00 грн. У разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортноїсистеми, така зміна є обов`язковою для відповідної зміни ціни Газу та його вартості(п.2) Планова вартість Газу, що передається по цій Додатковій угоді, з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить без ПДВ 300 000,00 грн., ПДВ 60 000,00 грн., разом з ПДВ 360 000,00 грн. (триста шістдесят тисяч гривень 00 копійок). (п.3). Оплата вартості Газу по цій Додатковій угоді проводиться на поточний рахунок Постачальника в такому порядку 100 % від вартості обсягів Газу - по 18 березня 2022 року (п.4). Остаточні розрахунки за фактично поставлений Газ здійснюються Споживачем з Постачальником за остаточною вартістю Газу до 18-го числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки Газу).(п.5) Інші умови Договору, що не змінені даною Додатковою угодою, залишаються незмінними і Сторони підтверджують по них свої зобов`язання(п.6)

Додатковою угодою №3 від 23.02.2022 сторонами узгоджено, що Споживач зобов`язується прийняти, спожити та оплатити, а І Іостачальник - передати природний газ (надалі - Газ) у березні 2022 року в обсязі 1,5 тис.мЗ (одна тисяча п`ятсот кубічних метрів) - плановий обсяг Газу, з рівномірним щодобовим споживанням або згідно заявки з щодобовими обсягами споживання, через точку ЕІС-код 56Х00006УСІЕ700І.

Допустимий обсяг недобору/перебору Газу Споживачем, за цією Додатковою угодою, +/- 5 % від планового обсягу Газу.(п.1) Ціна за 1000 мЗ Газу, що передається у березні 2022 року (строк поставки) з ПДВ з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, становить: 33 500,04 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот гривень 04 копійки), в тому числі: ціна газу без ПДВ - 27 916,70 грн.; ПДВ 20%-5 583,34 грн. У разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи, така зміна є обов`язковою для відповідної зміни ціни Газу та його вартості.(п.2) Планова вартість Газу, що передається по цій Додатковій угоді, з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить без ПДВ 41 875,05 грн. ПДВ 8 375,01 грн., разом з ПДВ: 50 250,06 грн. (п`ятдесят тисяч двісті п`ятдесят гривень 06 копійок).(п.3) Оплата вартості Газу по цій Додатковій угоді проводиться на поточний рахунок Постачальника в такому порядку: 100 % від вартості обсягів Газу - по 18 квітня 2022 року (п.4). Остаточні розрахунки за фактично поставлений Газ здійснюються Споживачем з Постачальником за остаточною вартістю Газу до 18-го числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки Газу (п.5).

Договір №К-ПГ-С/22-01/389 та додаткові угоди до нього підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплені відтисками печаток.

Між ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» та ФОП ТітовимК.М. підписані акти приймання-передачі газу природнього від 28.02.2022, яким підтверджується обсяг переданого природного газу за лютий 2022 8,56758 тис.мЗ на суму 308 432,88грн; від 31.03.2022, яким підтверджується обсяг переданого природного газу за березень 2022 1,13281 тис.мЗ на суму 37 949,18грн.

Акти підписані без зауважень та заперечень уповноваженими представниками сторін, скріплені відтисками печаток.

Відповідно до наданого позивачем витягу з інформаційної платформи оператора, щодо обсягів спожитого газу відповідачем у лютому та березні 2022 обсяги природного газу відповідають обсягам, які визначені у вказаних вище актах.

У зв`язку з порушенням відповідачем взятого на себе зобов`язання щодо оплати отриманого природного газу ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» звернулось з позовом до ФОП ТітоваК.М. про стягнення основного боргу в розмірі 346382,06грн, пені в сумі 15 054,22грн, інфляційних нарахувань в сумі 9 561,42грн.

У подальшому, в процесі розгляду справи, позивачем надано до суду платіжні доручення, які підтверджують оплату за договором на загальну суму 346713,72грн, а саме: №1910 від 08.07.2022 на суму 250000,00грн, №2 від 28.07.2022 на суму 58432,88грн, №4 від 16.08.2022 на суму 38280,84грн.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення основної заборгованості в сумі 346382,06грн, врешті - про задоволення позову, зважаючи на таке.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення заборгованості за невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань зі своєчасної та повної оплати за поставлений природний газ, а також інфляційних нарахувань та пені.

За змістом частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Частинами першою та другою статті 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зі змісту договору №К-ПГ-С/22-01/389 та додаткових угод до нього вбачається, що відповідно до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма істотними умовами в частині як договору купівлі-продажу щодо предмету договору, об`ємів природного газу та його якості, ціни та строків виконання зобов`язання. Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими представниками, які мають необхідний обсяг дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний.

За приписами частин першої, другої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору №К-ПГ-С/22-01/389 позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 346382,06грн, що підтверджується актами приймання-передачі газу природнього від 28.02.2022 за лютий 2022 на суму 308432,88грн, від 31.03.2022 за березень 2022 на суму 37 949,18грн.

Суд дійшов висновку, що наведені вище акти приймання-передачі газу природного є належними доказами на підтвердження факту виконання ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» своїх зобов`язань з поставки природного газу за спірним договором, оскільки підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток, містять посилання на договір № К-ПГ-С/22-01/389 від 30.12.2021 як підставу їх складання.

Факт поставки природного газу за спірним договором відповідачем не оспорений, докази протилежного суду не надані.

Згідно з частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п. 3.3 договору сторони погодили, що остаточні розрахунки за фактично поставлений газ у Газовому місяці здійснюються Споживачем з Постачальником за остаточною вартістю газу до 18 - го числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки газу) якщо інший строк остаточних розрахунків не погоджено Сторонами у відповідній Додатковій угоді до Договору. При цьому, у відповідності до п.3.5 договору оплата вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у договорі та додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору.

У додатковій угоді №2 від 25.01.2022 визначено, що оплата вартості газу по цій Додатковій угоді проводиться на поточний рахунок Постачальника в такому порядку 100% від вартості обсягів Газу - по 18 березня 2022 року (п.4).

У додатковій угоді №3 від 23.02.2022 визначено, що оплата вартості газу по цій Додатковій угоді проводиться на поточний рахунок Постачальника в такому порядку: 100% від вартості обсягів Газу - по 18 квітня 2022 року (п.4).

Таким чином, відповідач повинен був виконати свої грошові зобов`язання з оплати поставленого природного газу:

- за актом приймання-передачі газу природнього від 28.02.2022 за лютий 2022 на суму 308432,88грн в строк до 18.03.2022 включно;

- за актом приймання-передачі газу природнього від 31.03.2022 за березень 2022 на суму 37 949,18грн в строк до 18.03.2022 включно.

Відповідачем сплачено позивачу грошові кошти за поставлений природний газ за вказаними актами згідно платіжних доручень №1910 від 08.07.2022 на суму 250000,00грн, №2 від 28.07.2022 на суму 58432,88грн, №4 від 16.08.2022 на суму 38280,84грн. Всього сплачено 346713,72грн.

У платіжних дорученнях №2 та №1910 в графі призначення платежу визначено, що оплата здійснюється згідно договору №К-ПГ-С/22-01/389 від 30.12.2021 за лютий 2022, у платіжному дорученні №4 - за березень 2022 відповідно.

Таким чином, з урахуванням здійсненої оплати, відповідачем повністю сплачено позивачу грошові кошти за поставлений природний газ у лютому та березні 2022 ( у березні має місце переплата в сумі 331,66грн).

Дослідивши клопотання позивача, які надійшли 01.08.2022 та 17.08.2022, суд вбачає, що останній посилається на звернення з заявою про зменшення позовних вимог до 0 посилаючись на той факт, що відповідачем сплачено борг, та вирішено питання про повне погашення заборгованості.

При цьому, просить закрити провадження через відсутність предмету спору та вирішити питання про повернення судового збору (клопотання від 01.08.2022).

У клопотанні ж від 17.08.2022 позивач уточнює, що відсутній предмет спору щодо основного боргу в сумі 346382,06грн, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені та інфляційних нарахувань просить винести рішення, стягнути з відповідача 24615,64грн згідно п.6.3. договору та покласти на відповідача суму судового збору.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження як збільшити, так і зменшити розмір позовних вимог.

Право учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.2 ст. 14 Кодексу) здійснюється з дотриманням інших вимог процесуального закону, в тому числі, які підлягатимуть застосуванню при вирішенні питання розподілу між сторонами спору судових витрат.

Виходячи з приписів п.2 ч.2 ст. 46 Кодексу, суд звертає увагу позивача, що за цією процесуальною нормою позивач вправі збільшити або зменшити кількісний показник у гривнях заявленої майнової позовної вимоги. При цьому, мінімальний розмір суми позовних вимог внаслідок зменшення кількісного показника не може складати величину рівну нулю.

Суд не приймає вказані клопотання як заяви про зменшення позовних вимог та розглядає їх в якості клопотань про закриття провадження у справі внаслідок відсутності предмет спору, зокрема, в частині основної суми заборгованості.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 13/51-04, Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №910/7290/19.

Таким чином, визначальними для встановлення наявності порушеного права та підстав для закриття провадження у справі згідно пункту 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору щодо здійсненої оплати є дата відкриття провадження у справі.

У справі №905/516/22 провадження відкрито судом 27.06.2022.

Таким чином, вказані вище оплати відповідач здійснив після відкриття провадження у справі (08.07.2022, 28.07.2022, 16.08.2022), тому в частині позовних вимог щодо стягнення основної заборгованості в сумі 346382,06грн наявні підстави для закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з своєчасної оплати отриманого природного газу, позивачем також заявлено до стягнення 9 561,42грн інфляційних втрат та 15 054,22грн пені.

У клопотаннях від 01.08.2022 та 17.08.2022 позивач зазначає, що відповідачем сплачено борг та вирішено питання про повне погашення заборгованості. Будь-яких клопотань щодо затвердження мирової угоди в цій частині внаслідок наявності домовленості сторін або клопотань про відмову від частини позовних вимог до суду не надходило, навпаки в тексті клопотання від 17.08.2022 позивач наполягає на винесенні рішення суду в частині стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 24.09.2020 у справі №915/2095/19.

Позивачем сума інфляційних втрат нарахована на заборгованість, що виникала у лютому 2022 в сумі 308432,88грн, за період квітень 2022 з застосуванням індексу інфляції 103,10, що складає 9 561,42 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за визначений ним період за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН, суд дійшов висновку, що останній здійснено методологічно та арифметично вірно, сума інфляційних нарахувань, яка підлягає стягненню складає 9561,42грн.

Приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України унормовано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як визначено нормою статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Сторонами у справі в п. 6.3 договору встановлено, що за порушення грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків) згідно договором, винна Сторона сплачує на користь іншої Сторони, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу.

З огляду на вимоги ст. 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Як виходить з розрахунку пені, позивач окремо здійснив нарахування пені за кожним з актів, зокрема, на заборгованість в сумі 308 432,88грн, яка виникла на підставі акту від 28.02.2022 за лютий 2022, пеня нарахована за період з 19.03.2022 по 06.06.2022 в сумі 14 534,37грн.; на заборгованість в сумі 37949,18грн, яка виникла на підставі акту від 31.03.2022 за березень 2022, пеня нарахована за період з 19.05.2022 по 06.06.2022 в сумі 519,85 грн.

Позивач здійснив розрахунок пені виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що відповідає умовам п.6.3 договору.

Періоди, які визначив позивач узгоджуються з приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

За наслідками здійснення судом перевірки розрахунку пені за вказані періоди виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН встановлено, що сума пені розрахована вірно і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окремо суд зазначає, що за платіжним дорученням №4 від 16.08.2022 на суму 38280,84грн відповідач сплатив заборгованість за березень 2022 повністю та має місце переплата в сумі 331,66грн.

Оскільки платіж здійснений з посиланням на конкретний рахунок та за певний період вказана сума переплати не може бути зарахована судом у погашення будь-яких інших зобов`язань, які виникли у відповідача перед позивачем.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, ураховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, доходить висновку щодо закриття провадження у справі відносно вимог про стягнення основної заборгованості в сумі 346382,06грн та про задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення пені в сумі 15 054,22грн, інфляційних нарахувань в сумі 9 561,42грн.

Розподіл судових витрат

Положеннями ч.4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України унормовано обов`язок суду щодо вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету у разі закриття провадження по справі.

Оскільки судом закрито провадження по справі на суму основної заборгованості у зв`язку із відсутністю предмету спору, що складає 93,34% від заявлених позовних вимог, відповідно 93,34% сплаченого судового збору становить 5194,34грн.

За приписами п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У клопотанні від 01.08.2022 позивач просив про повернення йому суми сплаченого судового збору за позовними вимогами, провадження за якими просить суд закрити.

У зв`язку з наведеним суд приймає рішення щодо повернення з Державного бюджету України на користь позивача судового збору в сумі 5194,34грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє сукупно в сумі 24615,64грн, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 370,63грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 130, 231,236-241, 248,252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Закрити провадження у справі №905/516/22 щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» до Фізичної особи підприємця Тітова Костянтина Миколайовича про стягнення основного боргу в сумі 346382,06грн за відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» до Фізичної особи підприємця Тітова Костянтина Миколайовича про стягнення пені в сумі 15054,22грн, інфляційних нарахувань в сумі 9 561,42грн задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Тітова Костянтина Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (01015, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3А, ідентифікаційний код 42601505) пеню в сумі 15054,22грн, інфляційні нарахування в сумі 9561,42грн, судовий збір в розмірі 370,63грн.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (01015, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3А, ідентифікаційний код 42601505) судовий збір в сумі 5194,34грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду підписано 29.08.2022.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова