ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

05.09.2022м. ДніпроСправа № 904/249/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна сервісна компанія", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Резунова Кирила Едуардовича, смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 1 580 202 грн 00 коп. за договором поставки від 10.09.2021 № 820/09/21

Суддя Рудь І.А.

Представники сторін не викликались.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна сервісна компанія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Резунова Кирила Едуардовича заборгованість в сумі 1 580 202 грн. 00 коп., з яких: 920 700 грн. 40 коп. - попередня оплата за товар, 658 812 грн. 00 коп. - пеня, 690 грн. 00 коп. - 3% річних, відповідно до умов договору поставки від 10.09.2021 № 820/09/21. Витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 23 703 грн 03 коп. та витрати на професійну правничу допомогу, розмір якої, відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку, становить 30 000 грн 00 коп., просить покласти на відповідача.

Також позивач просить суд в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України зазначити в рішенні про нарахування пені та 3% річних до моменту виконання рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині поставки товару, за який позивачем внесено передплату.

Ухвалою господарського суду від 26.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 22.02.2022.

У підготовчому засіданні 22.02.2022 оголошено перерву до 15.03.2022.

У призначений судом час 15.03.2022 підготовче засідання не відбулося, у зв`язку з обставинами, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою господарського суду від 15.03.2022 доведено до відома сторін, що про дату та час розгляду справи буде повідомлено додатковою ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду від 31.05.2022 підготовче засідання по справі призначене на 23.06.2022.

20.06.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, а також одностороння заява про мирову угоду. В обґрунтування заперечень відповідач вказує, що дійсно на виконання умов укладеного між сторонами спірного договору поставки отримав від позивача передплату у розмірі 1 364 000 грн 00 коп. та повинен був поставити товар - пелети деревні, відповідно до визначеного специфікацією графіку у період з 04.10.2021 по 17.01.2022. Проте, оскільки відповідач не є безпосереднім виробником продукції, а замовляє її у посередника, останній через подорожчання природного газу у період з вересня по жовтень 2021 змінив ціни на пелети більш чим на 53%. При цьому, усі кошти передплати відповідач перерахував виробнику та намагався вирішити питання поставки пелет із безпосереднім виробником ТОВ "Торгова мережа" Плюс Сервіс". Вважає, що вказані обставини подорожчання пелет є форс-мажорними обставинами, відповідно до умов п. 6.2. договору. Відповідач зазначає, що намагався вирішити ці питання із позивачем шляхом досудового врегулювання спору, запропонувавши позивачу підписати додаткову угоду, якою змінити кількість товару, що підлягає поставці, у зв`язку зі зміною ціни; розірвати спірний договір шляхом підписання додаткової угоди та надання відповідачу документів, які б дозволили вимагати у виробника повернення передплати за пелети. Проте, позивач обрав шлях погроз та тиску, з метою отримати так чи інакше прибуток за рахунок нарахування відсотків та штрафних санкцій. Вважає, що позивачем неправомірно нараховані пеня та відсотки, оскільки зобов`язання відповідача не є грошовим.

Ухвалою господарського суду від 23.06.2022 підготовче засідання за клопотанням позивача відкладене на 19.07.2022.

Позивач не скористався правом на надання відповіді на відзив у визначені судом строки.

Ухвалою господарського суду від 19.07.2022 підготовче засідання за клопотанням позивача відкладене на 11.08.2022.

08.08.2022 відповідач подав до суду докази на підтвердження звернення до позивача із пропозицією про врегулювання спору від 05.08.2022.

У призначене підготовче засідання 11.08.2022 позивач явку повноважного представника не забезпечив. Про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду від 11.08.2022 з метою належної підготовки справи до розгляду по суті підготовче засідання відкладене на 13.09.2022.

Того ж дня через систему "Електронний суд" позивачем подані клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, заперечення на відзив та клопотання про поновлення строку на подання заперечень на відзив; заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача 1 251 921 грн 24 коп., з яких: 920 700 грн. 40 коп. - попередня оплата за товар, 328 724 грн. 00 коп. - пеня, 2 497 грн. 24 коп. - 3% річних; в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України просив зазначити в рішенні про нарахування пені та 3% річних до моменту виконання рішення. Заява про зменшення мотивована помилковим розрахунком пені та 3% річних у позові.

Також 11.08.2022 через систему "Електронний суд" позивачем подано заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої просив суд покласти на відповідача вказані витрати, які складають 50 000 грн 00 коп.

01.09.2022 позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову від 30.08.2022 № б/н, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 251 921 грн 24 коп., які знаходяться на банківському рахунку Фізичної особи-підприємця Резунова Кирила Едуардовича, а саме: розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 в АТ "Універсал Банк", МФО 328209.

Заява обґрунтована можливим погіршенням матеріального стану відповідача та припиненням відповідачем своєї господарської діяльності. Позивач зазначає, що такі обставини як підвищені ціни на сировину, неможливість виконання обов`язків за договорами та неможливість, як наслідок, відновлення продажу своїх товарів у тих обсягах, що були до початку російської агресії, вказують на зменшення обсягів виробництва відповідачем продукції та її реалізації і, відповідно, на зменшення доходу, що дозволяє оплатити суму позовних вимог, у випадку задоволення позову. Окрім цього, виходячи із інформації на офіційному сайті судової влади, у відповідача окрім даного судового спору маються і інші судові спори у Господарському суді Дніпропетровської області, за якими ФОП Резунов К.Е. виступає також відповідачем по справі та по деякими з них вже винесені рішення. Зокрема, по справі №904/5113/21 відкрито провадження, у зв`язку із невиконанням ФОП Резуновим К.Е. умов мирової угоди на суму 300 000,00 грн; у справі №904/949/22 рішення про стягнення з ФОП Резунова К.Е. заборгованості у розмірі 249 800,00 грн. За вказаних обставин, позивач вбачає погіршення фінансового становища відповідача, що у подальшому, може утруднити виконання рішення суду про стягнення заборгованості. Позивач стверджує, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача не порушить прав та охоронюваних законом інтересів боржника чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо використання коштів, наявних у боржника, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна сервісна компанія" про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 913/257/18).

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

За змістом статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що будь-яка письмова заява з процесуальних питань повинна містити, окрім іншого, перелік доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано належних доказів того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, такі як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації; витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем; укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо.

Зокрема, викладені позивачем у заяві припущення щодо можливого погіршення матеріального стану відповідача через підвищення цін на сировину, неможливість виконання обов`язків за договорами та неможливість, як наслідок, відновлення продажу своїх товарів у тих обсягах, що були до початку російської агресії, що вказує на зменшення обсягів виробництва відповідачем продукції та її реалізації і, відповідно, на зменшення доходу, а також посилання позивача на наявність судових справ, учасником яких є відповідач, не можуть вважатися підтвердженням наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого виду забезпечення позову.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених обставин, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна сервісна компанія" відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 05.09.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь