ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2022 р. Справа№ 910/21307/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Пашкіної С.А.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна»

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022

у справі № 910/21307/21 (суддя: Шкурдова Л.М.)

за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна»

про стягнення 1 899 288,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» про стягнення 1 899 288,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та щодо сплати пайової участі у визначені законодавством строки, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем щодо сплати пайової участі, яка за розрахунком позивача становить 1 899 288,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/21307/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 1 899 288 грн 00 коп. - заборгованості, 28 489 грн. 32 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що положеннями Закону України №132-IX визначено обов`язок замовника будівництва сплатити пайову участь до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію, а також розмір пайової участі і порядок її сплати. Звернув увагу на те, що дозвіл на виконання будівельних робіт був наданий позивачу 28.05.2020, однак відповідач не виконав свій обов`язок, передбачений п.3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №132-IX, не звернувся до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Новус Україна» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/21307/21 та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також з порушенням норм процесуального права. Зокрема скаржник звертає увагу суду на те, що у зв`язку із набранням чинності з 01.01.2020 норми Закону № 132-ІХ про виключення ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - вже не існувало обов`язку замовника забудови земельної ділянки укладати договір та відповідно сплачувати кошти пойової участи у розвитку інфраструктури населеного пункту. Наголошує, що з 01.01.2020 та станом на момент вирішення спору відсутні положення закону, які б зобов`язували відповідача сплачувати заявлену позивачем суму пайової участі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022, дана апеляційна скарга у справі № 910/21307/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Пашкіна С.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Новус Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/21307/21; розгляд апеляційної скарги ТОВ «Новус Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/21307/21 призначено до розгляду на 05.09.2022; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

10.08.2022 позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обґрунтовує тим, що відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 справу № 910/21307/21 за апеляційною скаргою ТОВ «Новус Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 прийнято до провадження визначеним складом суду.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.09.2022 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2020 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 52 «Будівництво торговельного центру по вул. Братиславська, 48-а у Деснянському районі м. Київ».

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 25.02.2021 №050/08-1151 щодо отримання розрахунку та укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва, в якому звернувся до ТОВ «Новус Україна» з вимогою надати документи, які визначають техніко-економічні показники та кошторисну вартість здійснюваного будівництва в м. Києві по вул. Братиславська, 48а, з метою визначення розміру пайового внеску та укладення договору про пайову участь.

У відповідь на вказану претензію ТОВ «Новус Україна» надіслало позивачу лист від 08.04.2021 №03, яким повідомило про відсутність у відповідача документів, які б підтверджували вартість об`єкта будівництва, в зв`язку з тим, що будівництво об`єкта ще не закінчене, а також зазначило про відсутність правових підстав для сплати відповідачем пайової участі.

26.04.2021 Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надіслав на адресу відповідача повторну претензію від 22.04.2021 №050/08-2297, в якій, зокрема, зазначив, що ТОВ «Новус Україна» як замовник будівництва, який отримав дозвіл на виконання будівельних робіт у 2020 році, зобов`язане звернутися до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва з наданням копій документів, передбачених підпунктом 5.1.1 пункту 5.1 розділу V Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 №411/1415 (в редакції рішення Київської міської ради від 19.12.2019 №460/8033) (далі - Порядок).

29.04.2021 сертифікатом №ІУ18, виданим ДАБІ України, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта - торговельного центру по вул. Братиславська, 48-а в Деснянському районі м. Києва, проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

З огляду на те, що ТОВ «Новус Україна» не перерахувало пайову участь у розвиток інфраструктури міста Києва у зв`язку з будівництвом торговельного центру по вул. Братиславська, 48-а в Деснянському районі м. Києва, позивач направив відповідачу претензію від 01.11.2021 №050/08-6385 з вимогою підписати розрахунки пайової участі та повернути в Департамент економіки та інвестицій для реєстрації із відповідним зверненням протягом 5 днів з дня ознайомлення, але не пізніше 18.11.2021, при цьому позивач зазначив, що оплата пайового внеску здійснюється лише після реєстрації розрахунку в Департаменті економіки та інвестицій у встановленому порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо звернення до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва - торговельного центру по вул. Братиславська, 48-а у Деснянському районі міста Києва, та не сплатив пайову участь у визначені законодавством строки, в зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості щодо сплати пайової участі, розмір якої за розрахунками позивача становить 1 899 288,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що до 01.01.2020 порядок сплати пайового внеску, визначався статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно якої пайова участь сплачувалася на підставі договору, визначалися істотні умови такого договору, та те, що порядок сплати пайової участі встановлює орган місцевого самоврядування.

20.09.2019 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", пунктом 13 якого статтю 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" - виключено. Вказаний Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім: пунктів 10-13 розділу І цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2020 року.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" передбачено, що:

- договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання;

- установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку: 1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування; 3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; 4)пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію: 5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту; 6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Пунктом 2 Рішення Київської міської ради від 19.12.2019 N 460/8033, яким внесено зміни до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, визначено, що це рішення набирає чинності з 01.01.2020 та діє в частині, що не суперечить пункту 13 розділу І та пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні".

Відповідно до пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку пайова участь є обов`язковим внеском, який замовник має сплатити до бюджету міста Києва, крім випадків, передбачених законами України та цим Порядком.

Згідно з пунктом 3.3 розділу ІІІ Порядку в усіх питаннях щодо залучення коштів пайової участі Київська міська рада виступає в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Пунктом 3.4 розділу ІІІ Порядку визначено, що Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є єдиним органом, уповноваженим здійснювати розрахунок пайової участі та укладання, зміну та розірвання договорів про пайову участь (з урахуванням особливостей інших положень цього Порядку).

За змістом пункту 4.3 розділу IV Порядку кошти пайової участі сплачуються замовником в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва/реконструкції в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором про пайову участь. Прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію без сплати пайової участі в повному обсязі не звільняє замовника від обов`язку її сплати.

Як вбачається з матеріалів справи, дозвіл на виконання будівельних робіт був наданий позивачу 28.05.2020, а сертифікатом від 29.04.2021 №ІУ18 було засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з 01.01.2020 скасовано дію статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачала, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Верховний Суд у справах № 909/1143/19, № 902/4442/19 вказував, що з 01.01.2020 набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», які скасовують статтю 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та, відповідно, із скасуванням статті 40 Закону положення Порядку про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста не відповідають нормам вказаного Закону.

Подібний висновок викладено і в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2022 у справі №909/1135/19 та постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 910/9626/20.

Отже, у період отримання позивачем дозволу на виконання будівельних робіт 28.05.2020 та сертифікату від 29.04.2021 №ІУ18, а також станом на момент розгляду справи та ухвалення рішення відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало відповідача сплачувати відповідні кошти пайової участі у розвиток інфраструктури міста.

Зі змісту Пояснювальної записки до проекту Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", розміщеної в загальному доступі на сайті Верховної Ради Украйни (http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_2?pf3516=1059&skl=10) вбачається, що метою цього законопроекту є поліпшення інвестиційного клімату України за окремими напрямами, обраними внаслідок комплексної оцінки відповідності законодавства України кращим світовим практикам, описаним Групою Світового банку у методології рейтингу Doing Business.

Мета досягається шляхом внесення змін до низки законодавчих актів, які містять застаріле та неефективне регулювання.

Також в Пояснювальній записці в обґрунтування необхідності вдосконалення нормативно-правового регулювання змін у сфері будівництва зазначено таке.

«Українське законодавство передбачає обов`язковість сплати замовниками будівництва пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту (у розмірі 4 % від вартості житлового будівництва та 10 % від вартості нежитлової забудови).

Пайовий внесок - це своєрідний квазіподаток на будівництво, який, з формальної точки зору, сплачується забудовником, однак фактичним його платником є покупець нерухомості. Крім того, пайовий внесок не має чіткого цільового характеру (відповідні кошти не обов`язково йдуть на розвиток інфраструктури), а оплата вартості приєднання до інженерних мереж зазвичай сплачується замовниками будівництва окремо від пайового внеску.

Аналоги українського пайового внеску вкрай рідко трапляються у світовій практиці, а коли й трапляються, то застосовуються в істотно нижчих розмірах та не мають стосунку до будівельних робіт, виконуваних на земельних ділянках приватної власності. За даними рейтингу Doing Business 2017 існування в Україні пайового внеску збільшує витрати на адміністративні процедури, пов`язані з будівництвом промислового об`єкта, в середньому до 15,2 %.

Більше того, існують значні проблеми в адмініструванні пайової участі, пов`язані зі складністю розрахунку бази обчислення відповідного внеску та можливістю зловживань як під час таких розрахунків, так і під час можливого відстрочення (розстрочення) платежу.

Отже, механізм сплати пайового внеску є непрозорим, що має наслідком корупцію, зловживання та дискримінацію добросовісних замовників будівництва…»

У зв`язку із чим «скасовується обов`язок сплати пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту» (п. 3 Пояснювальної записки щодо сфери будівництва)

З огляду на вищенаведене, а також з системного юридичного аналізу Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» вбачається, що п. 2 вказаних положень регламентує правовідносини щодо договорів, укладених до 1 січня 2020 року, які є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Адже взяті на себе зобов`язання за укладеними договорами замовники будівництва, згідно наступного абзацу п. 2 мають виконати протягом 2000 року у порядку визначеному у Прикінцевих положеннях цього Закону.

Окрім цього долучені до справи матеріали та, зокрема, матеріали листування між учасниками спірних правовідносин дозволяють зробити висновок про недотримання позивачем п.п. 3) - 6) п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» в частині регламентації послідовності та законодавчо визначеної процедури дій.

Що стосується аргументації позивача в частині чинності Порядку, на який він посилається як на підставу висунутих ним вимог, то вона спростовується правовою позицією суду касаційної інстанції у вищезазначених колегією ухвалених ним Постановах.

Відтак, з огляду на заявлені предмет та підстави позову, а також враховуючи вищенаведені обставини справи, колегія приходить до висновку про відмову у задоволенні висунутих позивачем вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції прийнято з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також з порушенням норм процесуального права - знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/21307/21 - скасуванню. Суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та прийняття нового рішення у даній справі, судовий збір, згідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/21307/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/21307/21 скасувати, ухвалити нове рішення.

3. У задоволенні позову Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» про стягнення 1 899 288,00 грн. відмовити.

5. Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» (04208, м. Київ, пр. Правди, буд. 47, ) 42 733 (сорок дві тисячі сімсот тридцять три) грн. 99 коп. - судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

7. Справу № 910/21307/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.09.2022.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.А. Пашкіна

Л.П. Зубець