ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"29" серпня 2022 р. Справа № 918/1007/21(568/52/22)

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного Господарського суду Рівненської області Миханюк М.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 29.07.22 р.

за позовом ОСОБА_1

до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Радивилівський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні,

у межах справи № 918/1007/21

за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 29.07.22 позов задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі "Радивилівський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки проведення розрахунку при звільненні за період з 25.05.2021 р. по 25.07.2022 р. в розмірі 104 668,74, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів при її виплаті, та 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, скаржник звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 29 липня 2022 року у справі №918/1007/21(568/52/22) та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку відмовити або ж зменшити розмір середнього заробітку, який міг би бути стягнутий у розмірі, що не перевищує суми заборгованості по зарплаті, проте за термін не більше ніж за 6 місяців.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IVГосподарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є сума 104 668,74 грн.

З врахуванням наведених законодавчих положень, предмета позову та вимог апеляційної скарги, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 29.07.22 у справі №918/1007/21(568/52/22) підлягає сплаті 3721,5 грн (2481грн (бо не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х150%) судового збору.

Однак, апелянтом не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване скрутним матеріальним становищем, так як щодо скаржника порушенно провадження у справі про банкрутство.

Розглянувши зазначене клопотання судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 8 Закону України "Про судовий збір" викладена також в ухвалах Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №922/2771/16, від 22 лютого 2019 року у справі №916/1052/18, від 02 вересня 2019 року у справі № 918/361/18.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Поміж тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, із апеляційною скаргою, в тому числі відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати при зверненні до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" умови, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору не можуть бути застосовані до скаржника у даній справі, а тому клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Апелянтом також не додано жодного доказу на доведення обставин того, що протягом строку розгляду апеляційної скарги він матиме можливість сплати судовий збір.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 ГПК України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Положення ст.259 ГПК України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного п.3 ч.3 ст.258 ГПК України в частині того кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

Відповідно до положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги скаржник не надав доказів на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги стороні по справі. При цьому зазначає, що у з`язку з важким фінансовим становищем у нього відсутні кошти на відправку кореспонденції, а тому просить прийняти як належний доказ відправлення скарги на електронні скриньки сторін, при цьому докази про надсилання електронною поштою також відсутні.

Суд вважає, що зазначені апелянтом обставини не можуть бути належним доказом надіслання копії скарги учасникам справи у розумінні статті 259 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності доказів надіслання учасникам справи копії апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне надати можливість апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання належних доказів сплати судового збору в розмірі 3721,5 грн та описи вкладення у цінний лист, як доказ надсилання копії апеляційної скарги ОСОБА_1 , арбітражному керуючому Чепелюку О.О.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про відстрочення сплати судового збору - залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 29.07.22 р. по справі №918/1007/21(568/52/22) - залишити без руху.

3. Зобов`язати апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме подати належні докази сплати судового збору в розмірі 3721,5 грн та описи вкладення у цінний лист, як доказ надсилання копії апеляційної скарги Хлібойку В.М., арбітражному керуючому Чепелюку О.О.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

6. Ухвалу направити апелянту

Суддя Миханюк М.В.