ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Черкаси справа № 925/181/20(925/411/21)

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з помічником (за дорученням судді) Пастуховою О.С., за участю:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від 3 особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Селена в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича,

до товариства з обмеженою відповідальністю Манеж

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю Селена-Фемелі Резорт

про стягнення 117 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Селена» з вимогою стягнути орендну плату із Товариства з обмеженою відповідальністю «Манеж» в розмірі 117 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ «Манеж» грошових зобов`язань з оплати орендних платежів за договором оренди рекламних конструкцій від 27.12.2016 року №271216.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.04.2021 у справі №925/181/20(925/411/21) відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.06.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18.01.2022 частково задоволено касаційну скаргу ТОВ «Селена», скасовані рішення суду першої та апеляційної інстанції, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2022 головуючим суддею по справі №925/181/20(925/411/21) призначено Боровика С.С.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.04.2022 справу прийнято до провадження головуючим суддею Боровиком С.С. та призначено до розгляду на 11.05.2022 року о 12 годині 00 хвилин.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 розгляд справи відкладено на 19.07.2022 року об 11 годині 00 хвилин.

Від ТОВ «Манеж» надійшов відзив від 05.07.2022 на заяву про стягнення заборгованості, в якому відповідач повністю заперечує позов, в тому числі із заявленням позовної давності щодо заявлених позовних вимог.

Від ТОВ «Селена» надійшла відповідь на відзив, в якому позивач підтримав позовні вимоги в частині 108 000 грн., а в решті визнав з урахуванням правової позиції Верховного Суду, позовні вимоги необґрунтованими.

19.07.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 31.08.2022.

31.08.2022 у судове засідання представники сторін не з`явились.

Враховуючи неявку сторін, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

31.08.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд встановив наступне.

27.03.2008 згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2021 №254387659 щодо об`єкта майна за реєстраційним номером 3295653 «Комплекс будівель», розташованого за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21 наявний запис від 27.03.2008 про державну реєстрацію права власності на нього за ТОВ «Селена» на підставі свідоцтва про право власності від 27.03.2008 серії САВ 290300 та від 22.02.2008 серії ЯЯЯ 654945, виданих Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради.

27.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селена" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манеж" підписано договір оренди рекламних конструкцій №271216, згідно з яким: орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування рекламні носії (майно), що належать орендодавцеві на праві приватної власності (п.1.1.); майно, що передається в оренду, складається: рекламні носії 5 (п`ять) одиниць, розташовані за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21; загальною площею 5,4 метрів квадратних (п.1.2.); передача майна в орендне користування здійснюється на підставі акту прийому-передачі, який являється невід`ємною частиною даного договору (п.1.3.); орендоване майно передається в оренду для розміщення рекламної продукції орендаря (п.1.4.); термін оренди складає 1 (один) рік з моменту підписання акту прийому-передачі майна (п.2.1.); орендар має право заходити на територію розміщення рекламних носіїв для обслуговування реклами (п.3.2.2.); орендодавець зобов`язаний надавати доступ на територію розміщення рекламних носіїв, які орендуються згідно умов даного договору (п.3.3.3.); розмір орендної плати за майно, що орендується становить 3000,00 (три тисячі) грн. на місяць в т.ч. ПДВ (п.4.1.); орендна плата сплачується щомісячно в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця до 10-го числа поточного місяця (п.4.2.).

06.01.2017 згідно з актом прийому-передачі орендованого майна від 06.01.2017 носії реклами (сіті-лайт двосторонній світловий розміром 1,2 м х 1,8 м), розміщені на території спорт-готелю «Селена», в кількості п`яти одиниць передані ТОВ «Селена» в орендне користування ТОВ «Манеж».

23.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селена» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селена-Фемелі Резорт» укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі будівлі спа-центру, розташованої за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21 на земельній ділянці площею 3,6894 га кадастровий номер :04:007:0066 (т.5 а.с.123) та договір купівлі-продажу комплексу будівель, розташованого за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21, на земельних ділянках: площею 1,5800 га, кадастровий номер :04:007:0009; площею 5,4895 га, кадастровий номер 0:04:007:0001; площею 3,6894 га, кадастровий номер :04:007:0066 та належних ТОВ «Селена» на праві приватної власності згідно із свідоцтвами про право власності від 27.03.2008 серії САВ 290300 та від 22.02.2008 серії ЯЯЯ 654945, виданих Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради.

23.01.2018 згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2021 №254387659 щодо об`єкта майна за реєстраційним номером 49 "Комплекс будівель, об`єкт житлової нерухомості: ні", розташованого на земельних ділянках з кадастровими номерами: :04:007:0001, :04:007:0066, :04:007:0009 за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21 наявний запис від 23.01.2018 про державну реєстрацію права власності на нього за ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2018 №657, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В.

01.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манеж» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селена-Фемелі Резорт» укладено договір про надання послуг щодо просування товару, згідно з умовами якого виконавець зобов`язується за завданням замовника в порядку та на умовах, визначених цим договором, просувати товар замовника шляхом розповсюдження інформації у вигляді рекламних проспектів, буклетів, візитних карток, плакатів, інших зображень товару замовника. Місцем надання послуг визначено територію готельного комплексу «Селена-Фемелі Резорт», вул. Дахнівська, 21, с. Свидівок. Вартість та обсяг наданих послуг зафіксовано сторонами в актах здачі-прийняття робот (надання послуг) № ТД-0000020, ТД-0000023, ТД-0000047, ТД-0000094, ТД-00000162, ТД-00000220.

Ухвалою суду від 03.03.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

Постановою суду від 07.07.2020 боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М., припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута, зобов`язано посадових осіб банкрута протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора, передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

16.07.2020 ліквідатор банкрута направив керівнику ТОВ «Селена» Мартинюку Г.А. вимогу за №925/181/20/270 про передачу 27.07.2020 йому усієї бухгалтерської та іншої документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей вказаного підприємства, відповіді на яку не отримав, що стало підставою для звернення до суду із заявою від 03.02.2021 із відповідною вимогою до керівника ТОВ «Селена», яку ухвалою суду від 18.03.2021 задоволено повністю.

28.07.2020 ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Голінним А.М., на адресу ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» направлено запит №925/181/20/614 з проханням письмово повідомити: чи знаходиться/знаходилося за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21 ТОВ «Селена» (його органи управління, документація, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності) (якщо банкрут знаходиться/знаходився за цією адресою: повідомити правову підставу для перебування банкрута за вказаною адресою, період протягом якого підприємство перебувало за вказаною адресою, наявність станом на сьогоднішній день за цією адресою підприємства-банкрута, його документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей, а також порядок та можливість доступу ліквідатора до нежитлового приміщення, де знаходиться банкрут з метою встановлення наявності/відсутності документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей ТОВ «Селена»); чи виникали у ТОВ «Селена-Фемілі Резорт» із ТОВ «Селена» ті або інші правовідносини, зокрема і відносини оренди приміщень та/або іншого нерухомого майна (якщо так, повідомити підстави виникнення, характер, існування таких відносин на сьогоднішній день та/або обставини та підстави їх припинення, а також надати копії підтверджуючих документів); чи належать ТОВ «Селена-Фемілі Резорт» всі об`єкти нерухомості розташовані та/або яким присвоєна адреса: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, 21 (надати перелік об`єктів які належать ТОВ «Селена Фемілі Резорт» та перелік об`єктів розташованих за адресою, які не належать останньому з даними (за наявності) про власників/користувачів, балансоутримувачів вказаних об`єктів), який з даними сайту ПАТ «Укрпошта» отриманий ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» 29.07.2020, однак залишений без відповіді та реагування, що стало підставою для звернення ліквідатора банкрута до суду із заявою від 24.09.2020 №925/181/20/792. Ухвалою суду від 05.11.2020 у задоволенні заяви боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 24.09.2020 № 925/181/20/792 відмовлено повністю.

14.08.2020 Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» ліквідатору банкрута видано довідку №135800 (т.5 а.с.59-60) про те, що станом на 01.01.2013 право власності на комплекс будівель по вул. Дахнівській, 21 в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Селена»; що документами, які підтверджують право власності є: свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , видані Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради 22.02.2008 та 27.03.2008 (відповідно).

Згідно із заключною випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 03.11.2020 про рух коштів на рахунку ТОВ «Селена» № НОМЕР_3 за період з 01.01.2017 до 31.12.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Манеж» на рахунок боржника на підставі платіжних документів: від 22.12.2017 за №460 перераховано грошові кошти в розмірі 3000 грн. з призначенням платежу "За оренду зг.рах. №СФ-0000208 від 16.10.17р. в т.ч. ПДВ 500,00 грн."; від 28.12.2017 за №482 перераховано грошові кошти в розмірі 3000 грн. з призначенням платежу: «За оренду зг.рах. №СФ-0000236 від 13.12.17р. в т.ч. ПДВ 500,00 грн.».

04.12.2020 ліквідатором банкрута на адресу ТОВ «Манеж» направлено запит №925/181/20/999 та отримано від останнього лист від 17.12.2020 №157 з документами, які підтверджують правовідносини між боржником та ТОВ «Манеж», а саме: договором оренди рекламних конструкцій від 27.12.2016 №271216, актом прийому-передачі орендованого майна від 06.01.2017, договором оренди рекламних конструкцій від 01.01.2015 №010115, актом прийому-передачі орендованого майна від 01.01.2015, договором про оренду рекламних носіїв від 01.01.2014 б/н, актом прийому-передачі орендованого майна від 01.01.2014, додатком №2 від 01.01.2014 до договору від 01.01.2014.

13.01.2021 ліквідатором банкрута на адресу ТОВ «Манеж» направлено вимогу від 05.01.2021 № 925/181/20/10 про повернення майна та сплату орендних платежів, яку останнім отримано 15.01.2021, однак залишено без відповіді та реагування.

Вказані обставини стали підставою для звернення ліквідатора банкрута до суду із позовною заявою від 25.03.2021 в межах справи №925/181/20 про банкрутство ТОВ «Селена», що є предметом судового розгляду.

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства, з урахуванням висновків Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду в постанові від 18.01.2022 у справі №925/181/20(925/411/21), суд прийшов до таких висновків.

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 ГК України).

Виняток з наведеного правила передбачений частиною першою статті 764 ЦК України, за змістом якої, в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Також, відповідно до частини четвертої статті 284 ГК України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Частиною першою статті 785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, норми статті 764 ЦК України та частини четвертої статті 284 ГК України визначають можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Відсутність такого заперечення як в силу статті 764 ЦК України, так і частини четвертої статті 284 ГК України може мати прояв у «мовчазній згоді» і в такому випадку орендар саме в силу закону може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим/продовженим на строк, який був раніше встановлений договором.

У контексті наведеного заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця в орендних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, а тому є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини третьої статті 202 ЦК України.

Відповідні висновки були сформовані в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18.01.2022 року у справі № 925/181/20(925/411/21), зокрема і з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 (провадження № 12-18гс20), правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 01.06.2021 у справі № 916/2197/20 з посиланням на відповідні висновки Великої Палати Верховного Суду також в постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19.

Згідно ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору, оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном.

Перебування орендованого майна у орендаря, зокрема, протягом дії договору оренди (без повернення цього майна орендодавцю) покладає на орендаря відповідний обов`язок сплачувати орендну плату (стаття 762 ЦК України, стаття 286 ГК України), а після припинення дії договору оренди - інший обов`язок, що визначений правилами частини другої статті 785 ЦК України.

Відповідно ж до ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України з припиненням зобов`язання з оренди у відповідача виникає зобов`язання негайно повернути наймодавцеві річ, а у позивача відповідно виникає право вимагати її повернення та сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення, оскільки будь-яких доказів переходу права власності на сіті-лайти до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена-Фемелі Резорт» суд не надано.

Відповідачем не доведено обставини повернення орендованого майна позивачу, переходу права власності на орендоване майно Товариству з обмеженою відповідальністю «Селена-Фемелі Резорт» та укладення з останнім договору про використання орендованого раніше у позивача майна. Зокрема, договір від 01.02.2018 про надання послуг щодо просування товару між ТОВ «Манеж» та ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» не містить умов про використання раніше орендованих у ТОВ «Селена» сіті-лайтів.

Строк, на який майно (носії реклами сіті-лайт двосторонні світлові розміром 1,2 м х 1,8 м, розміщені на території спорт-готелю «Селена», в кількості п`яти одиниць) передано ТОВ «Селена» в орендне користування ТОВ «Манеж», відповідно до п.2.1. договору оренди обмежений одним роком з моменту підписання акту прийому-передачі майна (06.01.2017), водночас, в порядку ст. 764 Цивільного кодексу України та ст. 284 Господарського кодексу України, за відсутності заперечень жодної із сторін та заяв про припинення оренди, був пролонгований кожного разу на один рік, обмежуючись періодом до 06.01.2021.

З урахуванням наведених норм та правової позиції Верховного Суду, суд приходить до висновку про неодноразове поновлення/продовження з 06.01.2018 річного терміну оренди майна за Договором оренди на той самий річний термін та на тих самих умовах до 06.01.2021, коли ліквідатор Позивача від імені орендодавця висловив, за правилами статті 764 ЦК України (частини четвертої статті 284 ГК України), заперечення щодо поновлення/продовження Договору оренди на новий строк та повідомив про це Відповідача.

З цього слідує, що у Позивача були наявні правові підстави для нарахування орендної плати по договору оренди від 27.12.2016 за період з 06.01.2017 по 06.01.2021, а у свою чергу у відповідача існували зобов`язання із оплати за вказаний період орендної плати у розмірі та в строки визначені в договорі, а саме 3000 грн. на місяць до 10-го числа кожного місяця за весь час користування майном.

Таким чином, позовні вимоги Позивача на суму 108 000 грн. в якості нарахованої орендної плати за період з 06.01.2018 по 06.01.2021 є обґрунтованими та підтверджуються поданими доказами.

В частині заявлених позовних вимог за період з 06.01.2021 по 06.03.2021 на суму 9 000 грн., суд зазначає про наступне.

Орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі (статті 759, 762 ЦК України, статті 283, 284, 286 ГК України), а тому обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору оренди.

Водночас, самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору оренди - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, є неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, що є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору оренди, коли користування майном стає неправомірним.

Отже, правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення договору оренди не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою статті 785 ЦК України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений частиною другою статті 785 ЦК України).

Вказані правові висновки сформовані в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18.01.2022 року у справі № 925/181/20(925/411/21) з урахуванням правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, що сформульована в постанові від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

У зв`язку із викладеним позовні вимоги до Відповідача щодо його обов`язку як орендаря сплатити відповідну (заявлену Позивачем) заборгованість з орендної плати за користування майном після припинення дії Договору оренди з 06.01.2021 з підстав продовження користування Майном є необґрунтованими.

При цьому суд зазначає, що Позивач у спірних правовідносинах не заявляв до Відповідача вимоги щодо сплати ним неустойки за правилами частини другої статті 785 ЦК України, що, відповідно, виключало їх розгляд судами попередніх інстанцій.

Таким чином, заявлені позовні вимоги в якості орендної плати в межах суми 9000 грн. нараховані та заявлені позивачем за період з січня по березень 2021 року є необґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на умовах договору, залишаються поза врегулюванням умовами договору, не є орендною платою, відтак не можуть бути задоволені в рамках вирішення даного спору.

Відносно заявленої відповідачем позовної давності щодо заявлених позовних вимог Позивача, суд зазначає про наступне.

Зважаючи на те, що судом визнані обґрунтованими лише позовні вимоги в сумі 108 000 грн. за період з 06.01.2018 по 06.01.2021, то питання застосування позовної давності вирішується судом саме щодо даної частини заявлених позовних вимог.

Заява Відповідача про пропуск позовної давності обґрунтована тим, що термін оренди сплив 05.01.2018 і позовна давність по заявленим вимогам спливла відповідно 05.01.2021.

Суд не погоджується з таким твердженням відповідача з огляду на наступне.

Висновок щодо спливу терміну оренди 05.01.2018 року спростований Верховним Судом в постанові від 18.01.2022 року у справі №925/181/20(925/411/21).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст. 267 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовні вимоги заявлені Позивачем, які судом визнані обґрунтованими, пов?язані із стягненням на користь Відповідача коштів в якості заборгованості по сплаті орендних платежів.

Пунктом 4.1. Договору визначено розмір орендної плати за майно, що орендується, який становить 3 000 грн. на місяць.

Тобто, умовами договору передбачене щомісячне нарахування орендної плати.

Згідно п. 4.2. Договору орендна плата сплачується Орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця щомісячно до 10 числа кожного поточного місяця.

З цього слідує, що для кожного щомісячного орендного платежу встановлений окремий строк виконання зобов?язання (щомісячно до 10-го числа кожного поточного місяця).

Внаслідок цього, для кожного окремо визначеного строку виконання зобов?язань по щомісячному орендному платежу, обраховується окремо позовна давністю, за змістом ч. 5 ст. 267 ЦК України, після спливу строк для оплати щомісячного платежу (тобто, після 110-го числа кожного місяця за вказаний період).

До суду заява з вимогами про стягнення боргу зі сплати орендних платежів була подана 25.03.2021.

Отже, трирічний строк позовної давності спливає щодо вимог про стягнення орендних платежів за січень-березень 2018 року на загальну суму 9 000 грн.

Водночас, стосовно цієї частини позовних вимог позивач у відповіді на відзив заявив про продовження позовної давності в силу введеного карантину на всій території України з 12.03.2020.

Дослідивши наведені позивачем доводи та норми чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 (з урахуванням змін та доповнень) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено карантин з 12.03.2020 по 22.05.2020 року на всій території України карантин.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 (з урахуванням змін та доповнень) «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2(далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Строк карантину на сьогоднішній день ще продовжений до 31.03.2022 (Постанова від 15.12.2021 № 1336).

Отже, протягом періоду з 12.03.2020 по 25.03.2021 був введений карантин на всій території України.

Відповідно до п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповненого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-IX, чинного з 20.04.2020 року, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Статтею 257 ЦК України визначений загальний строк позовної давності у три роки.

Тобто, п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено в тому числі й загальний трирічний строк позовної давності на весь строк дії карантину.

Як зазначалось вище, заява з вимогами про сплату орендних платежів із ТОВ «Манеж» в сумі 117 000 грн. було подано 25.03.2021.

На дату подання трирічний строк по вимогах Позивача сплив лише щодо вимог по сплаті орендних платежів нарахованих у 2018 році за період з січня по березень 2021 року (сплив відповідно 10.01.2021, 10.02.2021 та 10.03.2021).

Зважаючи на те, що з 12.03.2020 було введено карантин, з чим пов`язано доповнення з 30.04.2020 положень ЦК України щодо продовження загального строку позовної давності встановленого в ст. 257 ЦК України, і зазначені події настали в момент, коли позовна давність по заявленим вимогам позивачем не була пропущена, то суд приходить до висновку про те, що позовна давність по вимогах за січень 2018, лютий 2018 та березень 2018 років на момент подання заяви з вимогами про їх стягнення (25.03.2021) не була пропущена, оскільки строк позовної давності продовжено до закінчення строку дії карантину, а карантин станом на 25.03.2021 був продовжений до 31.12.2021, а в подальшому є продовженим до цього часу.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в межах суми 108 000 грн. нарахованих орендних платежів за період з 06.01.2018 по 06.01.2021 (за січень 2018 грудень 2020 років) й відповідно відмови в задоволенні позову в частині 9 000 грн., заявлених позивачем за період з січня 2021 року по березень 2021 року.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Манеж" (18001, м.Черкаси, вул.Максима Залізняка (Громова),146, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена" (19622, Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська,21, , розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , АТ КБ "ПриватБанк", МФО 354347, код ЄДРПОУ банку: 14360570, код ЄДРПОУ підприємства 31537129) кошти в сумі 108 000 грн.

Видати наказ.

3.В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.09.2022.

Суддя С.С. Боровик