РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2022Справа № 910/853/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "СПЕЦАГРО" (вулиця Хрещатик, будинок 24, місто Київ, 01001, )

до Аграрного фонду (вулиця Бориса Грінченка, будинок 1, місто Київ, 01001, )

про стягнення 244 408, 32 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "СПЕЦАГРО" (далі - позивач; балансоутримувач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Аграрного фонду (далі - відповідач; орендар) про стягнення 244 408, 32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №02/03/1У від 02.03.2021 в частині повного та своєчасного відшкодування балансоутримувачу витрат на спожиті послуги орендаря, у зв`язку з чим виникла заявлена до стягнення заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/853/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14.02.2022 до відділу діловодства суду від Аграрного фонду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що на даний час у Головному управлінні Державної казначейської служби України знаходяться на виконанні накази Господарського суду міста Києва про стягнення з аграрного фонду заборгованості, які установа не має можливості сплатити у зв`язку з відсутністю відкритих асигнувань, а тому на період виконання зазначених наказів відповідач не може самостійно здійснювати оплату по договору №02/03/1У від 02.03.2021.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2021 між Державним підприємством "СПЕЦАГРО" (далі - балансоутримувач) та Аграрним фондом (далі - орендар) укладено договір №02/03-1У про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання, господарсько-експлуатаційне обслуговування орендованого нерухомого майна (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого балансоутримувач бере на себе обов`язок надати орендарю передбачені п. 1.2. цього договору послуги з утримання, господарсько-експлуатаційного обслуговування орендованих орендарем нежилих приміщень, а орендар зобов`язується відшкодувати балансоутримувачу витрати за спожиті орендарем послуги в порядку та на умовах, визначених даним договором, пропорційно до займаної ним загальної площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Відповідно до п.1.2. договору послуги, що надаються балансоутримувачем орендарю за даним договором, викладені в розрахунку (додатку до цього договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору загальна сума відшкодування спожитих орендарем послуг, передбачених пунктом 1.2. цього договору, є сумарною та складається з вартості послуг, відображених в розрахунках та усіх актах приймання-передачі наданих послуг протягом дії договору.

Орієнтовна вартість послуг, згідно розрахунку (додаток №1) становить 244 408, 32 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 40 734, 72 грн, виходячи з вартості послуг в місяць - 20 367, 36 грн, в тому числі ПДВ (20%) 3 394, 56 грн (п. 4.2. договору).

Додатком №1 до договору (Розрахунок на 2021 рік вартості відшкодування витрат балансоутримувача на технічне обслуговування будівлі та приміщень, що знаходяться в адміністративній будівлі за адресою: м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1 ДСБУ "Аграрний фонд") сторони погодили найменування та вартість кожної послуги.

За умовами пункту 4.3. договору щомісячна сума відшкодування за спожиті орендарем послуги залежить від складу та обсягу цих послуг, зміни тарифів і розцінок на послуги, розмірів заробітної плати та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, індексу інфляції тощо.

На підтвердження зміни вартості послуг балансоутримувачем складається детальний розрахунок, який надається орендарю разом з актом приймання-передачі наданих послуг.

Сторони погодили, що підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг є погодженням вартості послуг та підтвердженням їх складу й обсягу.

У відповідності до пункту 4.4. договору орендар зобов`язаний щомісячно відшкодовувати балансоутримувачу вартість спожитих послуг, передбачену 4.2., 4.3 цього договору, у строк не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним. Балансоутримувач зобов`язаний надати орендарю акт приймання-передачі наданих послуг не пізніше 8 (восьмого) числа місяця, наступного за звітним. Відшкодування вартості спожитих орендарем послуг проводиться ним щомісячно у безготівковій формі на банківський рахунок балансоутримувача, зазначений в цьому договорі.

Цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 6.1. договору).

Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що дія цього договору застосовується до відносин, які склалися з 01 січня 2021 року (п. 6.2. договору).

На виконання умов договору позивачем надано послуги на загальну суму 244 408, 32 грн, про що було складено відповідні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме: акт №ОУ-0000116 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0000198 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0000213 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ грн, акт №ОУ-0000379 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0000412 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0000584 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0000614 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0000736 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0000837 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0000938 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-00001052 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, акт №ОУ-0001138 на суму 20 367, 36 грн з ПДВ, які підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Позаяк відповідач, свої зобов`язання з оплати наданих і прийнятих послуг не виконав, утворилась заборгованість у розмірі 244 408, 32 грн, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто, а замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.4 договору сторони погодили, що орендар зобов`язаний щомісячно відшкодовувати балансоутримувачу вартість спожитих послуг, передбачену 4.2., 4.3 цього договору, у строк не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним. Балансоутримувач зобов`язаний надати орендарю акт приймання-передачі наданих послуг не пізніше 8 (восьмого) числа місяця, наступного за звітним. Відшкодування вартості спожитих орендарем послуг проводиться ним щомісячно у безготівковій формі на банківський рахунок балансоутримувача, зазначений в цьому договорі.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пункту 4.4 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг на момент розгляду справи настав.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, відповідач оплату послуг з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання, господарсько-експлуатаційне обслуговування орендованого нерухомого майна не здійснив.

Тоді як, частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд не враховує доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності відкритих асигнувань на його рахунку, оскільки частина 2 статті 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, факт надання позивачем, визначених умовами договору послуг та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати отриманих послуг, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку щодо здійснення оплати по договору.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "СПЕЦАГРО" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Аграрного фонду (вулиця Бориса Грінченка, будинок 1, місто Київ, 01001, ) на користь Державного підприємства "СПЕЦАГРО" (вулиця Хрещатик, будинок 24, місто Київ, 01001, ) заборгованість у розмірі 244 408 (двісті сорок чотири тисячі чотириста вісім) грн 32 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3666 (три тисячі шістсот шістдесят шість) грн 12 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці падписання повного тексту рішення здійнсюється після виходу судді з відпустки.

Повний текст рішення складено та підписано 05.09.2022

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА