ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 року м. Дніпро Справа № 908/825/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Юлдашев О.О.) від 17.02.2022р. у справі № 908/825/21

за заявами:

1/ Товариства з обмеженою відповідальністю Лабораторія банкрутства, код ЄДР 40107663 (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 71)

2/ Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СВ Кепітал, код з ЄДР 41734589 (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 20)

до боржника Приватного акціонерного товариства Укрпластик, код ЄДР 00203588 (70037, Запорізька область, Вільнянський район, с. Люцерна, вул. Сонячна, 9-А)

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022р. у справі № 908/825/21:

- визнано кредиторські вимоги Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до боржника у розмірі 436 330 649,57 грн, з яких: 391 725 023,39 грн. основного боргу з четвертою чергою задоволення, 18 167 610,18 грн. - процентів з шостою чергою задоволення, 26 433 476,00 грн. які такі, що забезпечені заставою майна боржника, та 4 540,00 грн. судового збору з першою чергою задоволення;

- грошові вимоги Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до боржника у розмірі 46 960 738,27 грн. відхилено;

- закрито попереднє засідання;

- підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, призначено на 17.03.2022р. о 10-30.

Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022р. у справі № 908/825/21 скасувати в частині відмови у визнанні заявлених АТ "Укрексімбанк" грошових вимог та в частині віднесення грошових вимог АТ "Укрексімбанк" до відповідних черг задоволення вимог кредиторів і визнати грошові вимоги АТ "Укрексімбанк" до Приватного акціонерного товариства Укрпластик у відповідності до заявлених грошових вимог АТ "Укрексімбанк" згідно із заявою АТ "Укрексімбанк" з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства Укрпластик та у відповідній черговості задоволення таких вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- суд першої інстанції не врахував, що умовами Генеральної кредитної угоди № 151117N4 та кредитних договорів № 151117К15, № 151117К16, укладених 22.12.2017 між АТ Укрексімбанк та ПрАТ Укрпластик було передбачено, що проценти за кредитом нараховуються протягом усього строку користування кредитом на залишок основного боргу, а за висновками, викладеними у постанові ВП Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12 та у постанові від 18.01.2022р. у справі № 910/17048/17, банк має право нараховувати відсотки за користування кредитом до повного виконання боржником своїх зобов`язань з повернення кредиту, якщо такі умови передбачені кредитним договором;

- суд першої інстанції безпідставно відмовив у визнанні кредиторських вимог у розмірі 1 103 550,00грн., які становлять розмір сплаченого апелянтом судового збору по справі № 910/11067/20, оскільки умовами кредитних договорів № 151117К15 та № 151117К16 від 22.12.2017 передбачено відшкодування банку цих витрат боржником;

- заявлені банком кредиторські вимоги є повністю забезпеченими заставою майна боржника за Іпотечним Договором № 151117Z50 від 22.12.2017 та Договором застави № 151117Z51 від 22.12,2017, тому мали бути включені до реєстру вимог кредиторів як забезпечені вимоги, чого неправомірно не було здійснено судом першої інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2022р., у складі колегії суддів: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф., поновлено Акціонерному товариству Державний експортно-імпортний банк України строк подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022р. у справі № 908/825/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022р. у справі № 908/825/21, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 27.06.2022р.

В судовому засіданні 27.06.2022р. по справі оголошено перерву до 25.07.2022р.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2022р. у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.07.2022р. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022р. у справі № 908/825/21, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 05.09.2022р.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Розпорядник майна у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, прийняту з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на те, що банк втратив право на нарахування процентів по кредиту після закінчення терміну користування кредитом за умовами кредитного договору № 151117К15 та пред`явлення банком до боржника вимог про дострокове повернення боргу по договору № 151117К16.

Також, розпорядник майна вказує, що судові рішення у справі № 910/11067/20 не набули законної сили, тому підстави для визнання цих вимог та включення судових витрат, сплачених по справі № 910/11067/20, до реєстру вимог кредиторів, наразі відсутні, як відсутні були в суду першої інстанції і підстави для визнання заявлених банком кредиторських вимог забезпеченими, оскільки останній не заявляв про це у своїй заяві з грошовими вимогами до боржника.

Представник кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СВ Кепітал надав у судовому засіданні усні пояснення, згідно з якими також заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Боржник та інші учасники справи не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку повноважних представників, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені апеляційним судом, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка представників учасників справі в судове засідання обов`язковою, а неявка представників інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників інших учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників апелянта та розпорядника майна, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги апелянта, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства Укрпластик відкрито ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.04.2021 року у справі № 908/825/21, якою також: визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Лабораторія банкрутства до боржника у розмірі 6 505 324,05 грн. основного боргу; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СВ Кепітал до боржника у розмірі 83 117 088,93 грн основного боргу; у визнанні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СВ Кепітал до боржника у розмірі 1 065 000,00 грн відмовлено; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 783 від 08.04.2013; адреса: 04071, м. Київ-71, а/с 71).

У червні 2021р. Акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України (АТ Укрексімбанк) подало до Господарського суду Запорізької області заяву про грошові вимоги до боржника у загальній сумі 483 291 387, 84 грн., які просило включити до реєстру кредиторів у відповідній черговості, а також окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом забезпечення вимог банку.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022р. у справі № 908/825/21, зокрема: визнано кредиторські вимоги Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до боржника у розмірі 436 330 649,57 грн, з яких: 391 725 023,39 грн. основного боргу з четвертою чергою задоволення, 18 167 610,18 грн. - процентів з шостою чергою задоволення, 26 433 476,00 грн. які такі, що забезпечені заставою майна боржника, та 4 540,00 грн. судового збору з першою чергою задоволення; грошові вимоги Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до боржника у розмірі 46 960 738,27 грн. відхилено.

Зазначена ухвала, у частині розгляду кредиторських вимог Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022 року, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон).

На час постановлення оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 6, 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2017 між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - позивач, АТ «Укрексімбанк», банк) та Публічним акціонерним товариством «Укрпластик», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Укрпластик» (далі - позичальник, відповідач-1) укладено Генеральну угоду № 151117N4 зі змінами і доповненнями, відповідно до ст. 1 якої кредит - грошові кошти, які банк надає в межах Генеральної угоди згідно з кредитним договором, укладеним в межах Генеральної угоди, на фінансування діяльності позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності.

Відповідно до умов п. 2.1 Генеральної угоди, банк здійснює з позичальником кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 2.2 Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін відповідно до положень Генеральної угоди.

Положеннями пп.2.2.1 Генеральної угоди передбачено, що ліміт генеральної угоди - 13 900 000,00 дол. США.

Ліміт Генеральної угоди поширюється на кредитні договори, які будуть укладені в межах Генеральної угоди та включені до Додатка 1 до Генеральної угоди протягом її дії, а також кредитні договори, укладені до моменту набуття чинності Генеральною угодою, які є відповідними додатками до генеральної угоди згідно з Додатком 1 до Генеральної угоди.

Додатком 1 до Генеральної угоди визначено перелік кредитних договорів, укладених між банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у межах генеральної угоди, і є додатками до неї, до яких віднесено кредитні договори від 22.12.2017 № 151117К15 та № 151117К16.

Відповідно до умов кредитних договорів №151117К15 та №151117К16 від 22.12.2017, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути його та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі.

За умовами кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017 кредит надається позичальнику шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, а за умовами кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 кредит надається позичальнику шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії (ст.1, п.2.1, п. 2.2 кредитних договорів).

Згідно з п. 2.5 кредитного договору № 151117К15 від 22.12.2017, кредит надається позичальнику на такі цілі: реорганізація, шляхом рефінансування заборгованості (основний борг) за кредитними договорами №151110К31 від 15.12.2010, від 18.12.2013 №151113К20, від 28.04.2016 №151116К1/ЕЕР-72-EXIM, від 03.06.2015 №151115К2 та від 30.12.2014 №151114К6/SL-69- EXIM, укладеними між банком та позичальником в рамках Генеральної угоди від 16.02.2006 №18106N2/2134, з подальшим використанням на фінансування оборотного капіталу.

Пунктом 2.3.1 кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017 передбачено ліміт кредитної лінії: 7 100 000,00 дол. США.

Згідно з п. 2.4 кредитного договору № 151117К15 від 22.12.2017, в редакції додаткової угоди від 27.11.2018р., кінцевий термін погашення кредиту - 24.12.2019 (включно).

Пунктом 6.3 кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017 передбачено, що погашення кредиту протягом дії кредитного договору здійснюється позичальником згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості.

Графік зміни ліміту заборгованості був встановлений додатком-1 до кредитного договору № 151117К15 від 22.12.2017.

Відповідно до п. 6.1, пп. 3.1.4, пп. 9.2.2 кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017, позичальник сплачує банку проценти у валюті кредиту за користування кредитом. Проценти нараховуються протягом усього строку користування кредитом на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожен день користування кредитом на основі банківського року у валюті кредиту.

Відповідно до пп. 3.1.1 кредитного договору № 151117К15 від 22.12.2017 тип процентної ставки за кредитом: фіксована в розмірі 7,1% річних. Порядок зміни процентної ставки за користування кредитом в дол.. США визначено пп. 3.1.3 та п. 4.1 кредитного договору.

Положеннями додаткової угоди №151117К15-0003 від 27.11.2018 до кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017 розмір процентної ставки за кредитом змінено на 7,59%.

Відповідно до пп. 3.2.1, 3.2.2 та ст. 4 кредитного договору № 151117К15 від 22.12.2017 позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління кредитом. Комісія за управління кредитом нараховується, починаючи з дати набуття чинності кредитного договору до дати повного виконання зобов`язань позичальником з погашення кредиту (включно), але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного кредитним договором, у разі невиконання позичальником зобов`язань за основним боргом за кредитним договором. Розмір ставки комісії за управління 0,41% річних від ліміту заборгованості, зазначеного у Графіку зміни ліміту заборгованості.

Положеннями пп. 4.2.1 кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017 передбачена зміна розміру ставки комісії за управління залежно від виконання позичальником умов кредитного договору, Генеральної угоди.

Відповідно до пп. 9.2 кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017 позичальник зобов`язується виконувати вимоги кредитного договору.

Згідно з п. 10.2 кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017 у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, відкритий відповідно до пп.(б) п. 5.11 кредитного договору №151117К15 від 22.12.2017.

Згідно з п. 2.5 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 кредит надається позичальнику на такі цілі: реорганізація, шляхом рефінансування заборгованості (основний борг) за кредитними договорами, укладеними між банком та позичальником в рамках Генеральної угоди №18106N2/2134 від 16.02.2006.

Пунктом 2.3.1 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 передбачено ліміт кредитної лінії: 6 800 000,00 дол. США.

Згідно з п. 2.4 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 кінцевий термін погашення кредиту - 23.12.2022 (включно).

Положеннями п. 5.2 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 визначено, що кредит надається відповідно до Графіка зміни Ліміту заборгованості в межах ліміту Генеральної угоди, визначеного у генеральній угоді.

Графік зміни ліміту заборгованості був встановлений додатком-1 до кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017.

Відповідно до п. 6.1, пп. 3.1.4, пп. 9.2.2 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 позичальник сплачує банку проценти у валюті кредиту за користування кредитом. Проценти нараховуються протягом усього строку користування кредитом на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожен день користування кредитом на основі банківського року у валюті кредиту.

Відповідно до пп. 3.1.1 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 тип процентної ставки за кредитом: фіксована в розмірі 7,26% річних. Порядок зміни процентної ставки за користування кредитом визначено пп. 3.1.3 та п. 4.1.1 кредитного договору.

Положеннями додаткової угоди №151117К16-0003 від 27.11.2018 до кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 розмір процентної ставки за кредитом змінено з 22.12.2018 на 7,65%.

Відповідно до пп.3.2.1, 3.2.2 та ст. 4 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління кредитом. Комісія за управління кредитом нараховується, починаючи з дати набуття чинності кредитного договору до дати повного виконання зобов`язань позичальником з погашення кредиту (включно), але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного кредитним договором. Розмір ставки комісії за управління 0,49% річних від ліміту заборгованості, зазначеного у Графіку зміни ліміту заборгованості.

Положеннями пп. 4.2.1 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 передбачена зміна розміру ставки комісії за управління залежно від виконання позичальником умов кредитного договору, Генеральної угоди.

Відповідно до пп. 9.2 кредитного договору №151117К16 від 22.12.2017 позичальник зобов`язується виконувати вимоги кредитного договору.

Згідно з п. 10.2 кредитного договору № 151117К16 від 22.12.2017 у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, відкритий відповідно до пп.(б) п. 5.11 кредитного договору № 151117К16 від 22.12.2017.

Відповідно до пп. 6.4.2 кредитного договору № 151117К16 від 22.12.2017 повне погашення кредиту має бути здійснене позичальником у разі використання банком права вимагати виконання грошових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі відповідно до пп. 8.1.2 кредитного договору - у строк, відповідно до пп. 9.2.6 кредитного договору.

Згідно з положеннями пп. 8.1.2 та пп. 9.2.6 кредитного договору № 151117К16 від 22.12.2017 банк має право вимагати, а позичальник зобов`язався здійснити погашення кредиту, процентів за кредитом, комісій та інших платежів у повному обсязі протягом 10 банківських днів з дня відправлення банком позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення, зокрема, якщо: допущено прострочення термінів виконання грошових зобов`язань за будь-яким договором, забезпеченням за яким виступає предмет застави/іпотеки, наданий згідно з Гарантійними документами у забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, та банком направлено вимоги щодо дострокового виконання грошових зобов`язань за такими договорами частково/у повному обсязі; у позичальника та/або поручителя виникла прострочена заборгованість перед банком за будь-яким договором, укладеним ним з банком; не виконано умови гарантійних документів, у т.ч. щодо страхування майна, наданого в заставу/іпотеку банку.

Крім того, 22.12.2017 з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою та укладеним в її рамках кредитними договорами, між банком та ПрАТ «Укрпластик» укладено іпотечний договір № 151117Z50 зі змінами та доповненнями (далі - іпотечний договір), відповідно до п. 1.1 якого іпотекою за іпотечним договором забезпечуються всі вимоги банку, що випливають з Генеральної угоди з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються та є додатками до Генеральної угоди, є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ.

Згідно з п. 1.3 іпотечного договору предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов`язань позичальника, є нерухоме майно позичальника.

Відповідно до п. 4.1 іпотечного договору, на період дії іпотечного договору позичальник зобов`язаний за свій рахунок застрахувати предмет іпотеки в акредитованій банком страховій компанії та надати банку належним чином посвідчену копію договору страхування (страхового полісу), а також докази здійснення страхового внеску.

У разі не укладення договору страхування/додаткової угоди до договору страхування у визначений термін, позичальник сплачує банку штрафну санкцію в розмірі 5% від заставної вартості незастрахованого майна, яка підлягає страхуванню.

Також, 22.12.2017 з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою та укладеним в її рамках кредитними договорами, між банком та ПрАТ «Укрпластик» укладено договір застави №151117Z51 зі змінами та доповненнями (далі - договір застави), відповідно до п. 1.1 якого заставою за договором застави забезпечуються всі вимоги банку, що випливають з Генеральної угоди з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються та є додатками до Генеральної угоди, є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ.

Відповідно до п. 6.1 договору застави, на період дії договору застави позичальник зобов`язаний за свій рахунок застрахувати предмет застави в акредитованій банком страховій компанії та надати банку належним чином посвідчену копію договору страхування (страхового полісу), а також докази здійснення страхового внеску.

У разі не укладення договору страхування/додаткової угоди до договору страхування у визначений термін, позичальник сплачує банку штрафну санкцію в розмірі 5% від заставної вартості незастрахованого майна, яка підлягає страхуванню.

З матеріалів справи також вбачається, що у липні 2020р. Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» пред`явило у Господарському суді м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Укрпластик» та Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Агрокомплекс» позов про стягнення з останніх солідарно заборгованості у розмірі 14 935 382, 36 доларів США та 30 298 817,42 грн. за кредитним договором № 151117К15 від 22.12.2017, кредитним договором № 151117К16 від 22.12.2017, іпотечним договором № 151117Z50 від 22.12.2017 та договором застави № 151117Z51 від 22.12.2017, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151117N4 від 22.12.2017.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.12.2020р. у справі № 910/11067/20 позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Укрпластик» та Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Агрокомплекс» на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором №151117К15 від 22.12.2017, кредитним договором №151117К16 від 22.12.2017, іпотечним договором № 151117Z50 від 22.12.2017 та договором застави № 151117Z51 від 22.12.2017, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151117N4 від 22.12.2017 у розмірі 14 646 941 (чотирнадцять мільйонів шістсот сорок шість тисяч дев`ятсот сорок один) дол. США 50 центів та 30 206 820 (тридцять мільйонів двісті шість тисяч вісімсот двадцять) грн. 60 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Укрпластик» на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 367 850 (триста шістдесят сім тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Агрокомплекс» на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 367 850 (триста шістдесят сім тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/11067/20 в частині відмови позовних вимог Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України».

На даний час апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/11067/20 зупинено, апеляційний перегляд справи не завершено.

Зі змісту заяви кредитора та доданих розрахунків, вбачається, що заборгованість ПрАТ Укрпластик перед АТ Укрексімбанк складається із заборгованості за наступними Договорами:

1. Кредитний договір № 151117К15 від 22.12.2017, укладений між АТ Укрексімбанк та ПрАТ Укрпластик.

Заборгованість боржника за вказаним договором складає 8 885 794,86 дол. США та 1 894 784,76грн., з яких:

Основний борг - 7 100 000,00 дол. США;

Проценти за користування кредитом - 1 044 847,88 дол. США;

Комісія за управління кредитом - 1 593 409,89грн.

Пеня за прострочення зобов`язань - 412 710,84 дол. США та 75 352,40грн.

3% річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту - 300 295,89 дол. США.

3% річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням процентів - 27 940,25 дол. США.

3% річних у зв`язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом - 65 352,03грн.

Витрати від інфляції - 160 670,44грн.

2. Кредитний договір № 151117К16 від 22.12.2017, укладений між АТ Укрексімбанк та ПрАТ Укрпластик.

Заборгованість боржника за вказаним договором складає 7 378 745,89 дол. США та

789 438,43грн. з яких:

Основний борг- 6 134 726,39 дол. США;

Проценти за користування кредитом - 911 260,85 дол. США;

Комісія за управління кредитом - 5 245 519,87грн.

Пеня за несвоєчасне погашення боргових зобов`язань - 112 249,18 дол. США та 71 424,98грн.

3% річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту - 196 066,35 дол. США.

3% річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням процентів - 24 443,12 дол. США.

3% річних у зв`язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом - 113 595,69грн.

Витрати від інфляції - 358 897,89грн.

3. 3а Іпотечним Договором № 151117Z50 від 22.12.2017 заборгованість боржника становить 6 424 456,50грн., яка складається зі штрафу за невиконання обов`язку Позичальника здійснювати страхування майна, що є предметом іпотеки та забезпечує виконання зобов`язань Позичальника за Генеральною угодою протягом дії Іпотечного Договору № 151117Z50.

4. 3а Договором застави № 151117Z51 від 22.12,2017 заборгованість боржника становить 20 009 019.50грн.. яка складається зі штрафу за невиконання обов`язку Позичальника здійснювати страхування майна, що є предметом застави та забезпечує виконання зобов`язань Позичальника за Генеральною угодою протягом дії Договору застави № 151117Z51.

5. За судовими витратами заборгованість боржника складає 1 475 940,00грн,, з яких:

- 4 540,00грн. - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника;

- 367 850,00грн. - витрати по сплаті судового збору за подання Банком позову про стягнення, зокрема, з Боржника заборгованості за кредитним Договором та Договорами забезпечення (справа № 910/11067/20).

- 1 103 550,00грн. - витрати по сплаті судового збору за подання Банком апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 у справі № 910/11067/20.

Як вбачається з наданого кредитором розрахунку заборгованості, ним здійснювалося нарахування процентів і комісій за кредитом, і після настання кінцевого терміну погашення кредиту за кредитним договором № 151117К15 від 22.12.2017 - 24.12.2019 та після пред`явлення позову у справі № 910/11067/20 про стягнення заборгованості, в т.ч. за кредитним договором № 151117К16 від 22.12.2017, а на цю заборгованість по сплаті процентів та комісій нараховувалися пеня, 3% річних та інфляційні втрати.

Втім, колегія суддів вважає такі нарахування безпідставними, а висновок суду першої інстанції про відмову у визнанні відповідних грошових вимог вірним.

Так, відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За приписами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктами 3.1.4. кредитних договорів № 151117К15 та № 151117К16 від 22.12.2017 передбачено, що проценти за кредитом нараховуються протягом усього строку користування кредитом на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування кредитом.

Згідно з п. 2.4 кредитного договору № 151117К15 від 22.12.2017 кінцевий термін погашення кредиту - 24.12.2019 (включно).

Згідно з п. 2.4 кредитного договору № 151117К16 від 22.12.2017 кінцевий термін погашення кредиту - 23.12.2022 (включно).

За п.п. 6.3., 6.4. кредитних договорів № 151117К15 та № 151117К16 від 22.12.2017 погашення кредиту протягом дії договору здійснюється Позичальником згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості.

Повне погашення кредиту має бути здійснене Позичальником у дату, яка настане раніше: у термін, зазначений у п. 2.4. Договору; у разі використання Банком права вимагати виконання грошових зобов`язань за Договором у повному обсягу відповідно до підпункту 8.1.2. Договору у строк відповідно до підпункту 9.2.6. договору.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме такі висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18).

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення па заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Також, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 по справі № 912/1120/16 наведено наступну правову позицію: « 6.28. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

6.29. Така правова позиція щодо правильного застосування норм права підлягає врахуванню у справі про банкрутство в разі подання заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника як на стадії розпорядження майном боржника, так і на стадії ліквідаційної процедури, з урахуванням перебування в цей час боржника в особливому правовому становищі, зокрема і щодо дії мораторію на задоволення вимог конкурсних кредиторів».

Відтак, нарахування банком процентів та комісій включно на 28.04.2021 року, а також нарахування на них пені, 3% річних та інфляційних втрат не відповідає вищевказаним висновкам Великої Палати Верховного Суду, втім кредитор не позбавлений права на нарахування 3% річних та інфляційних втрат річних на суму заборгованості за весь період прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо необхідності застосування до спірних правовідносин правових висновків, викладених у постановах ВП Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12 та від 18.01.2022р. у справі № 910/17048/17, згідно з якими банк має право нараховувати відсотки за користування кредитом до повного виконання боржником своїх зобов`язань з повернення кредиту, якщо такі умови передбачені кредитним договором, адже кредитні договори № 151117К15 та № 151117К16 від 22.12.2017 таких умов не містять.

Підпунктом 3.1.4. кредитного договору № 151117К15 від 22.12.2017 встановлено, що проценти за кредитом нараховуються протягом усього строку користування кредитом, а цей строк чітко визначено пунктом 2.4 цього договору, тобто проценти можуть нараховуватися до 24.12.2019 (включно).

Щодо кредитного договору № 151117К16 від 22.12.2017, то апелянт скористався правом, встановленим підпунктами 8.1.2., 9.2.6. цього договору, та заявив вимогу про дострокове погашення заборгованості за наданим кредитом у повному обсягу шляхом звернення 29.07.2020р. до суду з відповідним позовом.

За наведених обставин та виходячи з наданих кредитором розрахунків заборгованості, доводів та вимог апеляційної скарги, заявлені ним кредиторські вимоги підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 436 353 491,19грн., який складається з наступних сум:

1. За кредитним договором № 151117К15 від 22.12.2017: 195 434 600,00грн. основний борг за кредитом; 8 529 257,01грн. проценти за користування кредитом, нараховані до 24.12.2019р.; 949 838,56грн. - комісія за управління кредитом, нарахована до 24.12.2019р.; 2 351 032,67грн. - пеня за прострочення зобов`язань, нарахована на суму заборгованості, що виникла до 24.12.2019р.; 8 347 783,60грн. 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, що виникла до 24.12.2019р.

2. За кредитним договором № 151117К16 від 22.12.2017: 168 864 478,61грн. основний борг за кредитом; 15 287 116,27грн. проценти за користування кредитом, нараховані до 29.07.2020р.; 2 577 154,94грн. - комісія за управління кредитом, нарахована до 29.07.2020р.; 3 161 195,91грн. - пеня за прострочення зобов`язань, нарахована на суму заборгованості, що виникла до 29.07.2020р.; 4 417 557,61грн. 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, що виникла до 29.07.2020р.

3. 3а Іпотечним Договором № 151117Z50 від 22.12.2017 заборгованість боржника становить 6 424 456,50грн., яка складається зі штрафу за невиконання обов`язку Позичальника здійснювати страхування майна, що є предметом іпотеки та забезпечує виконання зобов`язань Позичальника за Генеральною угодою протягом дії Іпотечного Договору № 151117Z50.

4. 3а Договором застави № 151117Z51 від 22.12,2017 заборгованість боржника становить 20 009 019,50грн. яка складається зі штрафу за невиконання обов`язку Позичальника здійснювати страхування майна, що є предметом застави та забезпечує виконання зобов`язань Позичальника за Генеральною угодою протягом дії Договору застави № 151117Z51.

Також, підлягає визнанню та включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів, сплачений кредитором судовий збір у сумі 4 540,00грн. за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.

Решта заявлених кредиторських вимог у сумі 46 933 356,65грн., яка складається з пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по сплаті процентів та комісій за користування та управління кредитом, яка виникла за кредитним договором № 151117К15 після 24.12.2019р., а за кредитним договором № 151117К16 після 29.07.2020р., є безпідставними, не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Таким чином, загальний розмір визнаних кредиторських вимог Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до боржника становить 436 358 031,19 грн, з яких: 4 540,00 грн. судовий збір з першою чергою задоволення; 436 353 491,19грн., які такі, що забезпечені заставою майна боржника, адже як вбачається зі змісту Іпотечного договору № 151117Z50 від 22.12.2017 та Договору застави № 151117Z51 від 22.12.2017 ними забезпечуються усі вимоги іпотекодержателя, що випливають з Генеральної угоди № 151117N4 від 22.12.2017, з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках цієї угоди.

При цьому, загальна вартість майна, що передається боржником в заставу та іпотеку за Іпотечним договором № 151117Z50 від 22.12.2017 та Договором застави № 151117Z51 від 22.12.2017 становить 571 658 210,00грн., що значно перевищує розмір визнаних кредиторських вимог АТ Державний експортно-імпортний банк України.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Проте, з матеріалів справи, зокрема з заяви з грошовими вимогами АТ Державний експортно-імпортний банк України до боржника не вбачається, що кредитор відмовився від забезпечення, а сам факт подання такої заяви не може вважатися відмовою від забезпечення, адже її подання є правом забезпеченого кредитора.

Відтак, в суду першої інстанції були відсутні підстави для віднесення до вимог, що забезпечені заставою майна боржника лише вимог у розмірі 26 433 476,00 грн., підставою виникнення яких і є невиконання боржником своїх зобов`язань за Іпотечним договором № 151117Z50 від 22.12.2017 та Договором застави № 151117Z51 від 22.12.2017.

Щодо вимог кредитора, які складаються з витрат по сплаті судового збору за подання банком позову про стягнення, зокрема, з боржника заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення (справа № 910/11067/20) у сумі 367 850,00грн. та сплаті судового збору за подання банком апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 у справі № 910/11067/20 у сумі 1 103 550,00грн., то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність заявлення та безпідставність цих вимог, адже рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 у справі № 910/11067/20 не набуло законної сили, а апеляційний перегляд справи № 910/11067/20 ще не завершено, тобто розмір та розподіл судових витрат у справі № 910/11067/20 може змінитися, а в боржника на час заявлення грошових вимог відсутні підстави для сплати цих судових витрат.

З урахуванням викладеного та приписів ст.ст. 123, 129 ГПК України, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо наявності підстав для визнання грошових вимог у розмірі, сплаченого ним судового збору по справі № 910/11067/20, лише на підставі п. 10.4. кредитних договорів № 151117К15 та № 151117К16 від 22.12.2017.

Виходячи з усього вищевикладеного апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржувану ухвалу в частині розміру та черговості визнаних кредиторських вимог банку, як таке, що постановлено місцевим господарським судом з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022 року у справі № 908/825/21 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022 року у справі № 908/825/21 змінити, виклавши перший та другий абзаци її резолютивної частини в наступній редакції:

- визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до боржника у розмірі 436 358 031,19 грн, з яких: 4 540,00 грн. судовий збір з першою чергою задоволення; 436 353 491,19грн., які такі, що забезпечені заставою майна боржника;

- грошові вимоги Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до боржника у розмірі 46 933 356,65 грн. відхилити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 07.09.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя В.Ф. Мороз