ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"31" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2125/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за вх.суду№2-720/22 від 29.08.2022р. по справі №916/2125/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (67640, Одеська область, Біляївський район, село Градениці, вул. леніна, 87, )

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про зобов`язання ТОВ «Колос» повідомити ОСОБА_1 , вартість його частки (станом на 30.06.2022 року), що визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», пропорційно до розміру його частки, яка складає 2,49%, надати її обґрунтований розрахунок та копії документів необхідних для розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує що відповідач в порушення вимог ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не повідомив його про вартість його частки, не надав обґрунтований розрахунок та копії документів необхідних для розрахунку.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. ГСОО №2-720/22 від 29.08.2022р.), в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на все майно ТОВ «Колос», та кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Колос», , а саме: НОМЕР_2 в АТ «ОТП БАНК» МФО 300528.

При цьому в обґрунтування поданої заяви, заявник вказує що враховуючи той факт, що ТОВ «Колос» наразі реалізовує сільськогосподарську продукцію, веде перемовини щодо продажу основних засобів, використовує грошові кошти, які знаходяться на його рахунках, відкритих в банківських установах, то вартість активів цього підприємства може значно зменшитись, внаслідок чого зменшиться й вартість його частки, яку ТОВ «Колос» повинно йому виплатити як учаснику товариства, який вийшов з нього.

Заявник вважаю, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові суми, що належать ТОВ «Колос» може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по справі за його позовом до ТОВ «Колос» та витікаючим з нього позовом про виплату ТОВ «Колос» йому його частки, як Учаснику цього Товариства у зв`язку з виходом з нього.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши її матеріали, господарський суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч. 1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Також заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція, наведена в пункті 15 постанови Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, в пункті 14 постанови Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Так, в заяві про забезпечення позову заявник просить забезпечити позовні вимоги шляхом накладання арешту на все майно ТОВ «Колос», та кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Колос», , а саме: НОМЕР_2 в АТ «ОТП БАНК» МФО 300528.

Одночасно, предметом позовної заяви є: зобов`язання ТОВ «Колос» повідомити ОСОБА_1 , вартість його частки (станом на 30.06.2022 року), що визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», пропорційно до розміру його частки, яка складає 2,49%, гадати її обґрунтований розрахунок та копії документів необхідних для розрахунку.

У зв`язку з цим обраний заявником вищенаведений спосіб забезпечення позову не співвідноситься з його предметом й суд не вбачає наявності зв`язку між заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 в задоволені заяви про забезпечення позову за вх. № 2-720/22 від 29.08.2022р. у справі № 916/2125/22.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 234 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна