ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/3214/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,

представників учасників справи:

позивача - акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" - Кабанова І.В., Максименка Д.Д.,

відповідача - Антимонопольного комітету України - Данилова К.О.,

розглянув касаційну скаргу Антимонопольного комітету України (далі - АМК)

на рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2021

(суддя Марченко О.В.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022

(головуючий суддя - Мальченко А.О., судді Чорногуз М.Г. і Агрикова О.В.)

зі справи № 910/3214/21

за позовом акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (далі - Товариство)

до АМК

про визнання частково недійсним рішення від 15.12.2020 № 780-р.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про визнання недійсними:

- пункту 1 резолютивної частини рішення АМК "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 15.12.2020 № 780-р у справі №143-26.13/108-19 (далі - Рішення №780-р), яким визнано, що група "ДТЕК" в особі Товариства і товариства з обмеженою відповідальністю "Д. Трейдінг" (далі - ТОВ "Д. Трейдінг") у липні - жовтні 2019 року займала монопольне (домінуюче) становище на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС";

- пункту 2 резолютивної частини Рішення №780-р, яким визнано, що група "ДТЕК" в особі Товариства та ТОВ "Д. Трейдінг" у липні - жовтні 2019 року займала монопольне (домінуюче) становище на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС";

- пункту 3 резолютивної частини Рішення №780-р, яким визнано, що дії Товариства щодо зменшення з 29.07.2019 у заявках на продаж електричної енергії на ринку "на добу наперед" обсягів запропонованої електричної енергії в години мінімального навантаження, що призводить до зростання обсягів надання Товариством послуг із продажів електричної енергії на балансуючому ринку за більш високими цінами та, відповідно, до додаткових витрат інших суб`єктів господарювання чи споживачів електричної енергії, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон), у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження в межах торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС", шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

- пункту 4 резолютивної частини Рішення №780-р, яким визнано, що дії Товариства у липні - жовтні 2019 року на ринку "на добу наперед" у години максимального навантаження в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" щодо встановлення в заявках на продаж електричної енергії на РДН завищених та економічно необґрунтованих цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження в межах торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС", шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку;

- пункту 5 резолютивної частини Рішення №780-р, яким за порушення, зазначене в пункті 3 Рішення №780-р, накладено штраф на позивача у сумі 48 055 570 грн.;

- пункту 6 резолютивної частини Рішення №780-р, яким за порушення, зазначене в пункті 4 Рішення №780-р, накладено штраф на позивача у сумі 127 947 683 грн.

2. Позов обґрунтовано прийняттям Рішення № 780-р з грубим порушенням приписів Закону.

Короткий зміст рішень судових інстанцій

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 13.09.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022:

- позов задоволено частково;

- визнано недійсним оспорювані пункти Рішення № 780-р у частині, що стосується Товариства;

- стягнуто з АМК на користь Товариства 2 270 грн. судового збору;

- в іншій частині позову відмовлено.

4. Рішення та постанову мотивовано тим, що за відсутності належно проведеного дослідження, порушення Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженою розпорядженням АМК від 05.03.2002 № 49-р (далі - Методика), при визначенні позивача як такого, що займав монопольне (домінуюче) становище на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження в межах торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС" і регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження в межах торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС", визнання Товариства як такого, що зловживає саме монопольним (домінуючим) становищем на таких ринках, не можна вважати належним чином встановленим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду АМК, зазначаючи про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування:

- статті 1 Закону та пунктів 1.3 та 7.1 Методики щодо правильності визначення часових меж як часу стабільності структури товарного ринку;

- статті 1 Закону та пунктів 2.1, 2.1.3, 2.1.9, 4.4 Методики щодо порядку визначення основних учасників товарного ринку;

- статті 1 Закону та пункту 5.1 Методики щодо порядку встановлення релевантного сегментованого товарного ринку;

- статей 1, 3 та пункту 11 частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та статті 12 Закону щодо неможливості здійснення судом повноважень комітету, у тому числі шляхом переоцінки висновків органу АМК.

Доводи іншого учасника справи

7. Товариство у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, зазначає, що є усталена правозастосовна практика у подібних правовідносинах, неодноразово підтверджена Верховним Судом, і суди попередніх інстанцій при розгляді даної справи її дотрималися, а дії відповідача щодо подання касаційної скарги з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), є намаганням здійснити повторний перегляд фактичних обставин справи, які вже були належним чином оцінені судами попередніх інстанцій, і просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Рішенням №780-р:

- визнано, що група "ДТЕК" в особі Товариства і ТОВ "Д. Трейдінг" у липні - жовтні 2019 року займала монопольне (домінуюче) становище на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" (пункт 1);

- визнано, що група "ДТЕК" в особі Товариства та ТОВ "Д. Трейдінг" у липні - жовтні 2019 року займала монопольне (домінуюче) становище на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" (пункт 2);

- визнано дії Товариства щодо зменшення з 29.07.2019 у заявках на продаж електричної енергії на ринку "на добу наперед" обсягів запропонованої електричної енергії в години мінімального навантаження, що призводить до зростання обсягів надання Товариством послуг із продажів електричної енергії на балансуючому ринку за більш високими цінами та, відповідно, до додаткових витрат інших суб`єктів господарювання чи споживачів електричної енергії, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження в межах торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС", шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 3);

- визнано дії Товариства у липні - жовтні 2019 року на ринку "на добу наперед" у години максимального навантаження в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" щодо встановлення в заявках на продаж електричної енергії на РДН завищених та економічно необґрунтованих цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на регіональному ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження в межах торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС", шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 4);

- за порушення, вказане в пункті 3 резолютивної частини цього рішення, накладено на Товариство штраф у розмірі 48 055 570 грн (пункт 5);

- за порушення, вказане в пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накладено на Товариство штраф у розмірі 127 947 683 грн (пункт 6);

- на підставі частини четвертої статті 52 Закону у зв`язку з тим, що: ТОВ "Д.Трейдінг" вчинило дії під час участі в добових аукціонах із розподілення пропускної спроможності в напрямку Словаччина - Україна, які були спрямовані на обмеження доступу імпортованої електричної енергії з території Словаччини в торгову зону "Острів Бурштинської ТЕС", шляхом викупу більшої частини пропускної спроможності протягом липня - жовтня 2019 року, що призвело до зниження частки імпортованої електричної енергії та збільшення частки генерації електричної енергії Товариства у торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС", які призвели до порушення Товариством, визначеного в пункті 4 цього рішення; ТОВ "Д.Трейдінг" отримало вигоди від порушення Товариством законодавства про захист економічної конкуренції, визначеного в пункті 4 цього рішення, шляхом отримання ТОВ "Д.Трейдінг" додаткового доходу, накладено штраф на ТОВ "Д.Трейдінг" у розмірі 99 227 733 грн. (пункт 7).

9. Рішенням №780-р встановлено таке.

9.1. Відповідачем в антимонопольній справі є група суб`єктів господарювання в особі Товариства і ТОВ "Д.Трейдінг" (далі - група "ДТЕК").

Компанія "DTEK В.V". (Нідерланди) є стовідсотковим засновником компаній: "DTEK Energy В.V." (Нідерланди), "DTEK OIL&GAS B.V." (Нідерланди), "D.TRADING B.V." (Нідерланди).

Компанія "D.TRADING B.V." є стовідсотковим засновником ТОВ "Д.Трейдінг".

Компанії "DTEK HOLDINGS LIMITED", "DTEK Energy В.V", "GPL Ingen Power Limited", "GPL POWER LIMITED" і ТОВ "ДТЕК ПАУЕР ТРЕЙД" є засновниками Товариства у такому відсотковому співвідношенні розміру внеску до статутного капіталу: 45,10%, 27,13%, 15,50 %, 9,49% та 2,75 % відповідно (сумарно - 100 %).

Компанія "DTEK OIL&GAS B.V." є стовідсотковим засновником компанії ТОВ "ДТЕК ПАУЕР ТРЕЙД".

АМК дійшов висновку про те, що компанія "DTEK B.V." здійснює контроль над ТОВ "Д.Трейдінг" та Товариством.

"DTEK B.V.", Товариство і ТОВ "Д.Трейдінг" пов`язані відносинами контролю у розумінні статті 1 Закону та відповідно до чинного законодавства є єдиним суб`єктом господарювання.

Товариство є юридичною особою, яка здійснює свою діяльність відповідно до статуту; створене з метою отримання прибутку; основним видом діяльності Товариства є виробництво електричної енергії (код КВЕД 35.11); відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" Товариство є виробником електричної енергії та електропостачальником.

ТОВ "Д.Трейдінг" є юридичною особою, здійснює свою діяльність відповідно до статуту; створене з метою отримання прибутку; основним видом діяльності ТОВ "Д. Трейдінг" є торгівля електричною енергією; відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" товариство є трейдером електричної енергії та електропостачальником.

Товаром, який становить об`єкт аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища в антимонопольній справі, є електрична енергія, що обертається на умовах, визначених у Законі України "Про ринок електричної енергії".

9.2. Визначаючи товарні межі ринку, АМК зазначив про те, що відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" електрична енергія як товар обертається у чотирьох сегментах; фізичні та технічні особливості електричної енергії у цих сегментах є однаковими. При цьому у зазначених сегментах здійснюється продаж електричної енергії з метою отримання прибутку та її купівля з метою подальшого перепродажу або комерційного (не побутового) споживання, тобто комерційний продаж електричної енергії.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють комерційний продаж електричної енергії та не виконали заявлених графіків постачання та виробництва електричної енергії, здійснюють закупівлю електричної енергії в Оператора системи передачі з метою врегулювання небалансу електричної енергії. Тобто придбання електричної енергії для врегулювання небалансів є невід`ємною частиною процесу комерційного продажу електричної енергії.

АМК дійшов висновку про те, що товарними межами у цій справі є комерційний продаж електричної енергії та балансування.

Як зазначив АМК, аналіз наявних у нього двосторонніх договорів купівлі-продажу електричної енергії на території торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС" свідчить, що ціна електричної енергії за двосторонніми договорами (ДД) визначається з прив`язкою до цін на РДН (сегмент ринку електричної енергії, на якому здійснюється купівля-продаж електричної енергії на наступну за днем проведення торгів добу).

АМК дійшов висновку про те, що у всіх сегментах комерційного продажу електричної енергії існує суттєва різниця в цінах на електричну енергію в години мінімального й максимального навантаження, а тому відповідно до Методики електроенергія, що продається в години мінімального навантаження, не може бути взаємозамінною з електроенергію, що продається в години максимального навантаження. Отже, товарними межами ринків є:

- ринок комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження;

- ринок комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження.

9.3. Досліджуючи територіальні (географічні) межі ринку, АМК зазначив про те, що відповідно до Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 (у редакції постанови НКРЕКП від 24.06.2019 № 1168; далі - Правила ринку), відокремлена зона, визначена оператором системи передачі за погодженням НКРЕКП, в якій здійснюється синхронна робота електроустановок, є торговою зоною, на якій, відповідно, здійснюються торгові операції.

Постановою НКРЕКП від 27.06.2019 № 1307 "Про погодження визначених ДП "НЕК "Укренерго" торгових зон" погоджено визначені ДП "НЕК Укренерго" дві відокремлені зони в межах України: торгову зону "Острів Бурштинської ТЕС" і торгову зону "ОЕС України".

Відповідно до інформації ПАТ "НЕК "Укренерго" торгова зона "Острів Бурштинської ТЕС" - південно-західна частина ОЕС України - охоплює територію площею 27 тис. квадратних кілометрів із населенням близько 3-х млн осіб і включає в себе Закарпатську, частину Львівської та Івано-Франківської областей. Власне споживання "острова" у зимовий максимум навантажень на сьогодні становить 1050-1100 МВт. Основними джерелами генерації електричної енергії в "острові" є Бурштинська ТЕС встановленою потужністю 2366 МВт, Калуська ТЕЦ (встановлена потужність 200 МВт) та Теребля-Рікська ГЕС (27 МВт).

Відокремлена торгова зона "Острів Бурштинської ТЕС" працює в ізольованому режимі відносно іншої частини ОЕС України і в паралельному режимі у складі об`єднання електроенергетичних систем континентальної Європи ENTSO-E, що дозволяє імпортувати та експортувати електричну енергію із країн Європейського Союзу (Угорщини, Словаччини та Румунії). Торгова зона "Острів Бурштинської ТЕС" не має електричного зв`язку з іншою частиною ОЕС України.

АМК дійшов висновку про те, що для споживача торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС" є неможливим придбання електричної енергії за межами торгової зони.

Аналіз цін на електричну енергію за період липень-жовтень 2019 року на суміжних із торговою зоною "Острів Бурштинської ТЕС" ринках свідчить, що найбільш вигідною для імпорту була електрична енергія зі Словаччини, оскільки середньозважені ціни в Словаччині в зазначений період були значно нижчими, ніж ціни в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС". Однак отримати доступ до пропускної спроможності перетину Словаччина-Україна можливо лише на добових аукціонах. Зазначене призводить до ускладнення довгострокового планування діяльності імпортерами електричної енергії.

АМК дійшов висновку про те, що мінімальна територія, за межами якої, з точки зору споживача, придбання електроенергії є неможливим або недоцільним, є територія торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС".

Отже, територіальними (географічними) межами ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження, а також ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження є територія торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС".

9.4. Визначаючи часові межі ринків, АМК вказав на те, що з 01 липня 2019 року відбулася лібералізація ринку електричної енергії відповідно до Закону України "Про ринок електроенергії". Даним Законом було введено в дію нову модель роботи ринку електричної енергії, що мало істотний вплив на структуру ринку і співвідношення попиту та пропозиції на ньому.

АМК зазначив, що протягом липня-жовтня 2019 року структура ринку була сталою. На сталість ринку насамперед впливала можливість доступу на ринок нових суб`єктів господарювання з новими обсягами електричної енергії, а саме імпортерів електричної енергії. Протягом липня-жовтня 2019 року імпорт електричної енергії існував у невеликих обсягах. Із листопада 2019 року значно збільшилися РПС (в 1,4 рази), і структура ринку змінилася.

АМК дійшов висновку про те, що доцільним та обґрунтованим є визначення часових меж ринків електричної енергії як проміжок часу липень-жовтень 2019 року.

Виробництво електричної енергії в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" здійснюють: Бурштинська ТЕС, Калуська ТЕЦ, Теребле-Рікська ГЕС, а також відновлювальні джерела енергії.

Основним виробником електричної енергії в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" є Бурштинська ТЕС, яка належить Товариству і виробляє близько 90% від загального обсягу виробництва електричної енергії.

Відповідно до розрахунку АМК частки продажу групою "ДТЕК" в особі Товариства та ТОВ "Д.Трейдінг" на ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального та максимального навантаження за період липень-жовтень 2019 року становили 59,85% та 38,93% відповідно.

Група "ДТЕК" не довела, що зазнає значної конкуренції на ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування.

АМК дійшов висновку про те, що група "ДТЕК" в особі Товариства і ТОВ "Д. Трейдінг" у період липень-жовтень 2019 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринках: комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження; комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження.

Частка продажу групою "ДТЕК" у торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" становить:

- у сегменті "ринок двосторонніх договорів" - 36,14% у години мінімального навантаження, 29,02 % у години максимального навантаження;

- на РДН - 75,21% у години мінімального навантаження, 36,62% у години максимального навантаження;

- на ВДР - 57,19% у години мінімального навантаження, 92,96% у години максимального навантаження;

- під час надання послуг з балансування з метою розвантаження енергосистеми (групою "ДТЕК" в особі Товариства) - 97,69% у години мінімального навантаження, 98,23% у години максимального навантаження;

- під час надання послуг з балансування з метою завантаження енергосистеми (групою "ДТЕК" в особі Товариства) - 99,49% у години мінімального навантаження, 99,40% у години максимального навантаження.

Разом з тим, частка загального продажу електричної енергії групи "ДТЕК" (двосторонні договори, за вирахуванням продажу Товариством електроенергії за двосторонніми договорами з ТОВ "Д. Трейдінг", РДН. ВДР та надання послуг з балансування з метою завантаження енергосистеми) за період липень-жовтень 2019 року в загальній структурі споживання торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС" за розрахунком АМК становила 63,16%.

Частка електричної енергії, виробленої групою "ДТЕК" і спожитої в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" (фізичні обсяги електричної енергії групи "ДТЕК") у загальному обсязі споживання торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС", за період липень-жовтень 2019, за розрахунком АМК, становила 49,06%.

9.5. За висновками АМК, Товариство, зловживаючи своїм монопольним (домінуючим) становищем, встановлювало ціни на електричну енергію на рівні майже максимальних встановлених "price cap" без будь-яких обґрунтувань розміру ціни та отримувало більший дохід, реалізовуючи меншу кількість товару.

Паралельно з ринком "на добу наперед" дії групи "ДТЕК" впливали й на ринок двосторонніх договорів, прив`язуючи фактичну ціну електричної енергії до цін, які склалися на РДН.

Отже, дії групи "ДТЕК" призвели до завищення цін на ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування, що призвело та може призвести до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання.

9.6. Дії Товариства щодо зменшення з 29.07.2019 в заявках на продаж електричної енергії на ринку "на добу наперед" обсягів запропонованої електричної енергії в години мінімального навантаження були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, оскільки в разі існування значної конкуренції на цьому ринку інші суб`єкти господарювання задовольнили б наявний попит, і суб`єкти господарювання чи споживачі не потребували б електричної енергії на балансуючому ринку в значних обсягах.

9.7. Дії Товариства щодо встановлення в заявках на продаж електричної енергії на РДН завищених та економічно необґрунтованих цін були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, оскільки в разі вільного доступу до РДН на території "Острів Бурштинської ТЕС" імпортованої електричної енергії у значних обсягах, зокрема зі Словаччини, де ціни на електричну енергію у години максимального навантаження є істотно нижчими, ціни на РДН за результатами дії граничного ціноутворення сформувалися б на нижчому рівні.

9.8. За висновками АМК, у групи "ДТЕК" в особі Товариства і ТОВ "Д. Трейдінг" у досліджуваний період була ринкова влада на відповідних ринках, яка полягала у здатності встановлювати умови продажу електроенергії на ринку двосторонніх договорів, здатності зменшувати обсяги продажів на РДН/ВДР з одночасною пропозицією відповідних обсягів послуг з балансування, здатності підвищувати ціни на РДН, на послуги з балансування й підтримувати їх на рівні граничних цін та в найбільшій поінформованісті щодо обсягів, які можуть бути імпортовані до України зі сторони Словаччини, можливістю здійснювати балансування завдяки найбільшій генерації.

10. Зважаючи на наведене, АМК дійшов висновку про те, що дії Товариства щодо зменшення з 29.07.2019 у заявках на продаж електричної енергії на ринку "на добу наперед" обсягів запропонованої електричної енергії в години мінімального навантаження, що призводить до зростання обсягів надання Товариством послуг з балансування за більш високими цінами та, відповідно, до додаткових витрат інших суб`єктів господарювання чи споживачів електричної енергії, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години мінімального навантаження в межах торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС", шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Вказані дії Товариства були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, оскільки в разі наявності значної конкуренції на ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування у години мінімального навантаження, інші суб`єкти господарювання задовольнили б наявний попит і суб`єкти господарювання чи споживачі не потребували б електричної енергії на балансуючому ринку у значних обсягах.

Крім того, дії Товариства у липні - жовтні 2019 року на РДН у години максимального навантаження в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС" щодо встановлення в заявках на продаж електричної енергії на РДН завищених та економічно необґрунтованих цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку комерційного продажу електричної енергії та балансування в години максимального навантаження в межах торгової зони "Острів Бурштинської ТЕС", шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Такі дії Товариства були б неможливими за умов наявності значної конкуренції на ринку, оскільки в разі вільного доступу до РДН на території "Острів Бурштинської ТЕС" імпортованої електричної енергії у значних обсягах, зокрема зі Словаччини, де ціни на електричну енергію в години максимального навантаження є істотно нижчими, ціни на РДН за результатами дії граничного ціноутворення сформувалися б на нижчому рівні.

11. Судами попередніх інстанцій у прийнятті рішення були враховані висновок маркетингового дослідження державного підприємства "Укрпромзовнішекспертиза" щодо ринку електричної енергії: України (торгова зона "Острів Бурштинської ТЕС"), Румунії, Угорщини та Словаччини (з липня 2019 року по грудень 2019 року) та висновок від 19.04.2021 № 1904-21 за результатами проведення комплексної судової економічної експертизи із залученням фахівців у галузі економіки та оцінки, яку було проведено на замовлення Товариства.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним оспорюваних пунктів Рішення № 780-р.

13. Відповідно до статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно з приписами статті 3 названого Закону основним завданням АМК є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Як унормовано пунктом 11 частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції АМК має повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним (домінуючим) вважається становище суб`єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він (суб`єкт господарювання) не доведе, що зазнає значної конкуренції.

Установлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об`єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.

Обов`язок з доведення в суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на АМК або його територіальне відділення, яке є стороною у справі.

Водночас за змістом приписів статті 12 Закону суб`єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

Господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема Методики. Однак господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку.

Методика встановлює порядок визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку і призначена для аналізу діяльності суб`єктів господарювання, груп суб`єктів господарювання та споживачів з виробництва, реалізації, придбання товарів, надання послуг, виконання робіт на загальнодержавних та регіональних ринках.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 910/6999/17, від 19.06.2018 у справі № 910/3047/17, від 05.03.2020 у справі № 910/2921/19.

14. Відповідно до пункту 1.3 Методики:

монопольне (домінуюче) становище суб`єкта господарювання - це становище суб`єкта господарювання на ринку, яке дозволяє йому самостійно або разом з іншими суб`єктами господарювання визначати умови обороту товарів на ринку завдяки тому, що суб`єкт господарювання:

не має на ринку товару жодного конкурента або не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин;

є одним із двох чи більше суб`єктів господарювання, що діють на ринку товару, якщо між ними немає конкуренції або є незначна конкуренція, і при цьому вони (разом узяті), не мають на ринку товару жодного конкурента або не зазнають значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин. Зокрема, якщо суб`єкт господарювання є одним із таких суб`єктів господарювання, і при цьому зазначеним суб`єктам господарювання у складі не більше трьох належать найбільші частки на ринку, які у сукупності перевищують 50 відсотків; п`яти - 70 відсотків;

ринок товару (товарний ринок) - це сфера обороту товару (взаємозамінних товарів), на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція;

територіальні (географічні) межі ринку - це територія зі сферою взаємовідносин купівлі-продажу товару (групи товарів), в межах якої за звичайних умов споживач може легко задовольнити свій попит на певний товар і яка може бути, як правило, територією держави, області, району, міста тощо або їхніми частинами;

товар - це будь-який предмет господарського обороту, в тому числі продукція, роботи, послуги, документи, що підтверджують зобов`язання та права (зокрема цінні папери);

товарні межі ринку - це товар (товарна група), сукупність схожих, однорідних предметів господарського обороту, в межах якої споживач за звичайних умов може перейти від споживання певного виду предметів господарського обороту до споживання іншого;

часові межі ринку - це час стабільності ринку, тобто період, протягом якого структура ринку, співвідношення попиту та пропозиції на ньому істотно не змінюються;

бар`єри вступу на ринок - це обставини, що перешкоджають новим суб`єктам господарювання почати конкурувати на рівних із суб`єктами господарювання, що вже діють на певному товарному ринку.

Як унормовано пунктами 2.1, 2.2 Методики, визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання може включати в себе такі дії:

встановлення об`єктів аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища, а саме суб`єкта господарювання (групи суб`єктів господарювання), конкретного товару (продукції, роботи, послуги), який випускається, постачається, продається, придбавається (споживається, використовується) цим (цими) суб`єктом (суб`єктами) господарювання.

Складання переліку товарів (робіт, послуг), щодо яких має визначатися монопольне (домінуюче) становище суб`єкта господарювання і які мають ознаки одного товару, товарної групи.

Складання переліку основних продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товарів (товарних груп).

Визначення товарних меж ринку.

Визначення територіальних (географічних) меж ринку.

Встановлення проміжку часу, стосовно якого має визначатися становище суб`єктів господарювання на ринку - визначення часових меж ринку.

Визначення обсягів товару, який обертається на ринку.

Розрахунок часток суб`єктів господарювання на ринку.

Складання переліку продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товару (товарної групи) - потенційних конкурентів, покупців, які можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку.

Визначення бар`єрів вступу на ринок та виходу з ринку для суб`єктів господарювання, які продають (постачають, виробляють), придбавають (споживають, використовують) або можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку.

Встановлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання на ринку.

Етапи визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання, їх кількість та послідовність проведення, передбачені пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися залежно від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо.

Пунктом 4.4 Методики визначено, що перелік основних продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів, користувачів) може складатися шляхом визначення суб`єктів господарювання, які мають значущі обсяги продажу (постачання, виробництва), придбання (споживання, використання) товарів (товарних груп), які обертаються в Україні чи на відповідній частині її території.

Значущими обсягами продажу (постачання, виробництва), придбання (споживання, використання) товарів (товарних груп) визначаються обсяги, які, як правило, перевищують 5 відсотків відомих обсягів товарів (товарних груп), що мають ознаки однакових (подібних, аналогічних), які обертаються в Україні чи на відповідній частині її території.

Згідно з пунктом 5.1 Методики товарні межі ринку визначаються шляхом формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп), у межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання одного товару до споживання іншого.

Формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп) здійснюється із переліку товарів, які мають для продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів, користувачів) ознаки одного (подібного, аналогічного) товару (товарної групи), за показниками взаємозамінності, якими зокрема є: подібність призначення, споживчих властивостей, умов використання тощо; подібність фізичних, технічних, експлуатаційних властивостей і характеристик, якісних показників тощо; наявність спільної групи споживачів товару (товарної групи); відсутність суттєвої різниці в цінах; взаємозамінність товарів (товарної групи) з точки зору їх виробництва, тобто здатності виробників запропонувати нові товари на заміну існуючих. У процесі визначення товарних меж ринку попередньо визначена група взаємозамінних товарів (товарних груп) може бути поділена на декілька підгруп або приєднана до іншої групи.

Пунктом 7.1 Методики визначено, що часові межі ринку визначаються як проміжок часу (як правило - рік), протягом якого відповідна сукупність товарно-грошових відносин між продавцями (постачальниками, виробниками) і споживачами утворює ринок товару із сталою структурою.

15. Відповідно до частини першої статті 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Частиною третьою статті 13 Закону унормовано, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

За приписом частини першої статті 59 Закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

16. Суди попередніх інстанцій, визнаючи недійсним оспорювані пункти Рішення № 780-р у частині, що стосується Товариства, виходили, зокрема, з такого: АМК не було доведено доцільності та обґрунтованості визначення часових меж ринку у період липень-жовтень 2019 року (фактично з моменту прийняття Закону України "Про ринок електричної енергії" і до входу на ринок електричної енергії великої кількості імпортерів), оскільки відповідач не довів, що протягом липня-жовтня 2019 року існував ринок зі сталою структурою, а також не обґрунтував, чому за основу часових меж було взято саме чотири місяці; АМК у Рішенні № 780-р не проаналізував склад учасників визначених ним ринків, їхні права та обов`язки залежно від сегменту ринку, не навів переліку основних продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів); АМК, визначаючи товарні межі ринків, не дослідив особливості функціонування та структуру балансуючого ринку та його відмінності в порівнянні з РДД, РДН та ВДР, а також не врахував права та обов`язки учасників вказаних ринків, відмінності товару, який обертається на балансуючому ринку, і кола споживачів, державне регулювання ціноутворення з операцій купівлі-продажу електричної енергії на балансуючому ринку тощо; АМК не було досліджено собівартість виробництва електричної енергії, а також вплив неповного функціонування ринку допоміжних послуг на ціноутворення на ринку електричної енергії.

17. Проте судами попередніх інстанцій не враховано таке.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею - продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Названий Закон може бути фактором, який змінив порядок ведення господарської діяльності, що спричинило виникнення нового ринку починаючи саме з 01.07.2019. А в подальшому з листопада 2019 року відбулася технологічна зміна мереж, зокрема, збільшено пропускну спроможність міждержавних перетинів в 1,4 рази відносно попередніх періодів.

Системний аналіз наведених приписів законодавства про захист економічної конкуренції свідчить, що встановлення (монопольного) домінуючого становища на ринку не потребує аналізу господарської діяльності абсолютного числа (100%) учасників товарного ринку, оскільки пов`язане з ринковою поведінкою господарюючих суб`єктів, діяльність яких фактично не має значення для функціонування ринку.

У справі № 143-26.13/108-19 (пункт 94 Рішення № 780-р) встановлено, що сегменти ринку електроенергії діють як взаємопов`язані елементи єдиної системи комерційного продажу електричної енергії. Тобто склад учасників сегменту вирішально для висновків АМК не відрізняється, оскільки ці сегменти функціонують не окремо, а як логічне продовження один одного, що і складає єдиний товарний ринок - ринок комерційного продажу електричної енергії та балансування.

Акти законодавства України не містять переліку (визначень) всіх можливих ринків товарів (послуг) в розумінні Закону та інших актів законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" купівля-продаж електричної енергії здійснюється на 4 сегментах, а саме: на ринку двосторонніх договорів, ринку "на добу на перед", на внутрішньодобову ринку та балансуючому ринку. На всіх цих сегментах (у термінології Закону України "Про ринок електричної енергії") обертається електроенергія, що має однакові стандартизовані фізичні властивості. Частина третя статті 3 названого Закону передбачає, що обов`язковою умовою участі на ринку електричної енергії є укладання договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Оспорюваним Рішенням № 780-р встановлено також вичерпний перелік учасників ринку, якими є виробники, електропостачальники, трейдери, ОСП, ОСР, ОР, гарантований покупець, споживачі, які проводять діяльність у порядку, передбаченому Правилами ринку та Законом України "Про ринок електричної енергії", тому всі учасники ринку беруть участь у балансуванні.

Водночас судам належало дослідити покладені в основу Рішення № 780-р обставини та висновки (пункти 32-100 Рішення № 780-р) щодо умов здійснення господарської діяльності щодо кожного сегменту, у тому числі балансуючого.

18. Верховний Суд звертає увагу на те, що господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку. При цьому господарські суди під час розгляду справ мають перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм, зокрема, Методики.

У зазначеному контексті обґрунтованим є довід скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду, викладеного, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 зі справи № 910/6999/17, від 19.06.2018 зі справи № 910/3047/17, від 11.06.2019 у справі № 915/523/18, від 05.03.2020 зі справи № 910/2921/19, відповідно до якого господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень органів АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК.

19. Крім того, судами попередніх інстанцій не досліджено питання щодо як наявності/відсутності бар`єрів вступу на відповідні ринки, так і зміст статті 12 Закону, відповідно до якої суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента. При цьому, за змістом приписів статті 12 Закону, суб`єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

Під час вирішення спорів про скасування рішень АМК щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого статтями 12 та 13 Закону, та накладення штрафу за відповідне порушення господарським судам необхідно здійснити перевірку та надати належну оцінку доводам кожної зі сторін у справі не лише щодо наявності чи відсутності монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку, а й наявності чи відсутності факту зловживання ним таким становищем.

Вказаного судами попередніх інстанцій здійснено не було.

20. Суд касаційної інстанції також вважає прийнятними доводи АМК, викладені у касаційній скарзі, з огляду на те, що судами попередніх інстанцій не надана оцінка всіх суттєвих доводів АМК.

За таких обставин Верховним Судом встановлено порушення балансу прийняття доводів та заперечень сторін судом.

21. Водночас Верховний Суд в силу імперативного припису частини другої статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

22. Доводи Товариства, викладені у відзиві на касаційну скаргу, про обґрунтованість та законність оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій спростовуються викладеним у даній постанові.

23. Позивачем подано клопотання про передачу справи № 910/3214/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке мотивоване тим, що у даній справі наявна виключна правова проблема, а саме:

- чи може АМК визнати порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем щодо суб`єкта господарювання, щодо якого не прийнято АМК рішення про наявність монопольного (домінуючого) становища?;

- чи може АМК визнати порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем щодо суб`єкта господарювання, який включено до складу групи суб`єктів господарювання, які займають монопольне (домінуюче) становище, при цьому щодо інших суб`єктів господарювання такої групи не приймати рішення про порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем?

Відповідно до частини п`ятої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Однак Верховний Суд вважає, що наведені в клопотанні обґрунтування наявності виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, не створює підстав для передачі справи № 910/3214/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на таке.

Виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

За якісним критерієм про виключність правової проблеми свідчать такі обставини: 1) касаційна скарга мотивована тим, що суди допустили істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; 2) норми матеріального права були застосовані судами нижчих інстанцій так, що постає питання дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між інтересами сторін у справі.

Заявлене клопотання не містить належного обґрунтування існування правової проблеми у цій справі саме у правозастосуванні відповідних норм права, не обґрунтоване відсутністю сталої, послідовної судової практики у відповідних питаннях та наявністю виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників у ньому, не доведено існування різних позицій у застосуванні наведених норм матеріального права.

У зв`язку з цим у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. За таких обставин та з огляду на положення частин третьої, четвертої статті 310 ГПК України касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а прийняті зі справи судові рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, оцінки їх доводів і залежно від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

Судові витрати

25. За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у ній.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 зі справи № 910/3214/21 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов