31.08.2022Справа № 910/709/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши заяву Приватного підприємства "Транс Логістик" про розподіл судових витрат у справі № 910/709/22
про стягнення 14 237,29 грн,
про визнання договору недійсним,
Представники учасників судового процесу:
Від позивача за первісним позовом: не з`явився
Від відповідача за первісним позовом: не з`явився
Приватне підприємство "Транс Логістик" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 14 237,29 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив своєчасної виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 5 846,32 грн, 3% річних у розмірі 2 675,40 грн та пеню у розмірі 5 715,57 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено процесуальні строки для подання пояснень по суті спору.
07.02.2022 через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Українська Пожежно-Страхова Компанія" про визнання договору добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 в частині страхування транспортного засобу MAN TGM 18.250, д.н.з. НОМЕР_1 недійсним.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до Приватного підприємства "Транс Логістик" про визнання договору недійсним. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Розгляд справи № 910/709/22 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 02.03.2022.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 первісний позов Приватного підприємства "Транс Логістик" задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь Приватного підприємства "Транс Логістик" суму інфляції за період прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 5 846,32 грн, 3% річних у розмірі 2 675,40 грн, пеню у розмірі 5 715,57 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн; у задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" відмовлено повністю.

18.08.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява представника Приватного підприємства "Транс Логістик" про розподіл судових витрат, в якій останній просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом 5 000,00 грн правової допомоги за надані послуги. Також заявник просить провести розгляд заяви без його участі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 розгляд заяви представника Приватного підприємства "Транс Логістик" про розподіл судових витрат у справі №910/709/22 призначено на 31.08.2022.

22.08.2022 через відділ діловодства суду Приватним підприємством "Транс Логістик" подано клопотання про долучення доказів.

У судове засідання 31.08.2022 представники учасників судового процесу не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "Транс Логістик" про розподіл судових витрат у справі №910/709/22, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у розумінні положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку (дії/бездіяльність) обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі № 904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Як встановлено судом, у позовній заяві позивачем зазначено, що останній очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму близько 10 000,00 грн.

Разом із заявою про розподіл судових витрат у цій справі відповідачем надано рахунок-фактуру № 10/08/22 від 10.08.2022 року; акт здачі-приймання наданих послуг від 10.08.2022 на підставі договору № 08/02-19/5 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 року та додаткової угоди б/н від 04.01.2022 року до вищевказаного договору по справі № 910/709/22; платіжне доручення про сплату вартості наданих послуг від 12.08.2022; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних в рамках надання професійної правової (правничої) допомоги від 10.08.2022 року по справі № 910/709/22; додаткову угоду б/н від 04.01.2022 року до договору № 08/02-19/5 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 року щодо стягнення пені, інфляційних збитків на 3 % річних за неналежне виконання договору добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 року та договір № 08/02-19/5 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 року.

Так, згідно з п. 4 додаткової угоди від 04.01.2022 року до договору № 08/02-19/5 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 року визначено, що послуги за даною додатковою угодою вважаються належним чином наданими об`єднанням з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі таких послуг.

Акт приймання-передачі наданих послуг підписується сторонам на протязі 3 (трьох) календарних днів з моменту винесення судом першої інстанції рішення за результатами розгляду справи.

Разом з тим, пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що оплата послуг здійснюється клієнтом за цією додатковою угодою на умовах, що будуть визначені в акти приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно змісту акту здачі-приймання наданих послуг від 10.08.2022, детального опису робіт (наданих послуг) від 10.08.2022 та рахунку-фактури від 10.08.2022 загальна вартість наданих послуг становить 5 000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Враховуючи наведене, зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів понесення відповідачем витрат на професійну правову допомогу, приймаючи до уваги, що позивачем не було доведено неспівмірності таких витрат, господарський суд вважає за необхідне покласти на позивача, понесені відповідачем витрати на професійну правову допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі № 910/709/22 первісний позов Приватного підприємства "Транс Логістик" задоволено повністю, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в розмірі 5 000,00 грн покладаються на відповідача за первісним позовом, у зв`язку з цим заява Приватного підприємства "Транс Логістик" про розподіл судових витрат у справі № 910/709/22 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Приватного підприємства "Транс Логістик" про розподіл судових витрат у справі № 910/709/22 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) на користь Приватного підприємства "Транс Логістик" (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селище міського типу Слобожанське, вул. Теплична, будинок 27-С, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 31.08.2022

Суддя І.О. Андреїшина