ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.09.2022 Справа № 908/1628/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г. розглянувши позовну заяву вих. № 06/34-п від 30.08.2022 (вх. № 1790/08-07/22 від 05.09.2022)

за позовом Концерну Міські теплові мережі, (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; поштова адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 7; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ ЕССЕТС», (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7; адреса об`єкту відпуску теплової енергії: 69097, м. Запоріжжя, вул. Інженера Преображенського, буд. 9, нежитл прим. 348, 349, ідентифікаційний код юридичної особи 39130799)

про стягнення 12331,51 грн.

УСТАНОВИВ

05.09.2022 до Господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі, м. Запоріжжя із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ ЕССЕТС», м. Київ заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 12331,51 грн. за період листопад 2020 року квітень 2021 року.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2022 справу № 908/1628/22 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Розглянувши матеріали позовної заяви вих. № 06/34-п від 30.08.2022 (вх. № 1790/08-07/22 від 05.09.2022), Господарський суд дійшов висновку про необхідність направлення справи на розгляд до Господарського суду міста Києва за територіальною підсудністю, з огляду на наступне.

Звернувшись до суду з позовною заявою позивач обґрунтовує її тими обставини, що Концерн «Міські теплові мережі» неодноразово звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ ЕССЕТС» з пропозицією укласти договір купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, однак договір між сторонами не укладено. Враховуючи відсутність договору між сторонами, облік кількості відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Не зважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору, Концерн «Міські теплові мережі» у період з листопада 2020 по квітень 2021 відпустив відповідачу як власнику нежитлового приміщення теплову енергію до приміщення № 348, 349, розташованого за адресою: 69097, м. Запоріжжя, вул. Інженера Преображенського, буд. 9. Відповідач свого обов`язку щодо оплати відпущеної йому теплової енергії за спірний період в сумі 12331,51 грн. не виконав.

Обгрунтовуючи рішення щодо вибору підсудності позивач посилається на ст. 30 ГПК України та на ті обставини, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стотосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав і обов`язків, що не пов`язані із нерухомим майном, в тому числі спір про стягнення заборгованості, тобто правила виключної підсудності поширюються на будь які спори, які стосуються прав і обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 1 статті 27 ГПК України). Частиною 2 наведеної норми передбачено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, юридичною адресою відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ ЕССЕТС», (ідентифікаційний код юридичної особи 39130799) є: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням на території України воєнного стану, доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua, обмежений.

За таких обставин, з`ясувати стан реєстрації, перереєстрації відповідача в умовах оголошеного воєнного часу для суду не є можливим.

Статтею 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

За частиною 1 статті 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

До позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, зокрема, належать позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту.

Оскільки спір стосується виконання господарського зобов`язання щодо оплати отриманих послуг з теплопостачання, а не здійснення правомочностей щодо володіння, користування або розпорядження нерухомим майном, тому правило виключної підсудності в даному випадку не застосовується.

З урахуванням наведеного, суд вважає відсутніми правові підстави для застосування положення статті 30 ГПК України та визначає підсудність спору за загальними правилами.

Крім того, спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про зобов`язання надати обумовлені договором послуги тощо. Зобов`язання з оплати вартості наданих послуг, не є такими що належить, через його особливість, виконувати тільки в певному місці.

За правилами, встановленими главою 2 Розділу І ГПК України юрисдикція справ визначається за предметними та суб`єктними ознаками та територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Підвідомчість це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

За таких обставин, даний спір має розглядатися за правилами частини 1 статті 27 ГПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача і відсутні підстави для застосування в даному випадку правил ч. 1 ст. 29 ГПК України. Отже, вказаний спір належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 3, 6, 7 ст. 31 ГПК України зазначається, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з ч. 9 ст. 176 ГПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Керуючись ст., ст. 27, 29, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позовну заяву Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ ЕССЕТС», м. Київ заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 12331,51 грн. за період листопад 2020 року квітень 2021 року передати за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва (01054 м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44 В).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.09.2022.

Суддя Н.Г. Зінченко

Згідно із ч. 2 ст. 235 ГПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 255, ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня її складання.