ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.09.2022 Справа №905/518/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/518/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виставочний центр»

про стягнення 118 194,71 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

Суть спору: ТОВ «Ю.Комодітіз» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «ТВЦ» 118 194,71 грн, з яких: 109 352,16 грн - основний борг, 5 452,63 грн - пеня, 3 389,92 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № К-ПГ-С/22-01/377 від 30.12.2021 в частині оплати природного газу.

24.06.2022 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

У зв`язку із зупиненням з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія суду) документів для відправлення за межі суду через закінчення знаків поштової оплати (поштових марок) та проведення відповідних процедур закупівлі, ухвала суду від 24.06.2022 надіслана на адресу електронної пошти позивача - , що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та адресу електронної пошти відповідача - , що зазначена у позові та договорі № К-ПГ-С/22-01/377 від 30.12.2021.

Згідно з даними автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду від 24.06.2022 доставлена за адресами електронної пошти сторін 05.07.2022 та з урахуванням положень ст. 242 ГПК України вважається врученою останнім.

Оскільки норми процесуального Закону передбачають право та можливість суду направляти учасникам судового процесу процесуальні документи засобами електронного зв`язку (зокрема, шляхом направлення електронного листа на повідомлену учасником справи його електронну адресу), суд вважає, що доставка на адреси електронної пошти ухвали суду від 24.06.2022 є належним повідомленням сторін про розгляд справи та про встановлені судом строки на подання заяв по суті справи.

Окрім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом додатково вчинялись дії щодо передання телефонограми за номерами, які зазначені у позові та договорі № К-ПГ-С/22-01/377 від 30.12.2021, але встановити зв`язок з ним не вдалося, з огляду на що 14.07.2022 на офіційному сайті суду розміщено відповідне оголошення щодо наявності даного судового провадження.

Також, ухвала суду від 24.06.2022 була розміщена у ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому, за висновками суду, відповідач мав право та можливість ознайомитися з нею у вказаному реєстрі.

Станом на 05.09.2022 відзив на позов відповідачем до суду не подано.

Одночасно, 04.08.2022 та 29.08.2022 господарський суд одержав заяви позивача, за змістом яких останній просить суд розглянути справу за наявними матеріалами з урахуванням ненадання відповідачем відзиву на позов у відведений судом термін та у строк, встановлений приписами ст. 248 ГПК України.

З огляду на те, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та забезпечення реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, у т.ч. шляхом подання відзиву на позов, зважаючи на строки розгляду справи, спір вирішений за наявними матеріалами відповідно до приписів ч.9 ст.165 ГПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, приймаючи до уваги те, що розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи, 05.09.2022 судом підписано рішення без його проголошення.

Слід зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими Законами України від 15.03.2022 №2119-IХ, від 21.04.2022 №2212-ІХ, 22.05.2022 №2263-IX, № 2500-IX від 15.08.2022 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та востаннє встановлений з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб (тобто до 21.11.2022).

На підставі наказу голови Господарського суду Донецької області від 28.02.2022 № 20, розпорядження голови Господарського суду Донецької області від 15.04.2022 № 9-р установлено особливий режим роботи Господарського суду Донецької області в умовах воєнного стану, тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду, з 18.04.2022 запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у віддаленому режимі.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області №2 від 13.06.2022 з метою оптимізації знаходження працівників та відвідувачів у приміщенні суду, зберігаючи віддалений режим роботи, в залежності від об`єктивних обставин, пов`язаних із збройною агресією, у т. ч. інтенсивністю бойових дій у м. Харкові, визначено проводити судові засідання в приміщенні суду в режимі відеоконференції при процесуальній необхідності, продовжено обмежений доступ учасників судового процесу до приміщення суду та запропоновано дистанційне спілкування шляхом електронного та поштового листування, телефонування, участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції, подання документів в електронному вигляді із застосуванням підсистеми «Електронний суд».

З урахуванням цих обставин, а також поточної ситуації у м. Харків, справа розглянута понад строк, встановлений ст. 248 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

30.12.2021 між ТОВ «Ю.Комодітіз» (постачальник, позивач) та ТОВ «ТВЦ», (споживач, відповідач) укладено договір постачання природного газу № К-ПГ-С/22-01/377, відповідно до п.2.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність споживача, а споживач - прийняти, спожити та оплатити на умовах цього договору газ природний, надалі - газ (код товару: 2711).

Цим договором передбачено, що: плановий обсяг газу, який постачальник зобов`язується передати, а споживач прийняти, спожити та оплатити, зазначається в додаткових угодах до даного договору на кожен розрахунковий період - газовий місяць (місяць постачання, місяць передачі, звітний місяць). Зміни місячних обсягів газу встановлюються сторонами шляхом укладання додаткових угод до договору, зокрема, в порядку, передбаченому п.4.2 договору. Без визначення місячних обсягів постачання газу, планової ціни за 1 000 м3 газу та планової вартості газу додатковою угодою постачання за договором не розпочинається (п.2.3 договору).

Ціна договору становить суму, визначену в п.3.2 та п.3.3 договору. Ця сума відповідає загальній вартості газу, який постачальник передає споживачу, визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого газу на підставі актів приймання-передачі газу, оформлених в порядку, визначеному в п.4.4 договору (п.2.4 договору).

Обсяги газу, що визначені п.2.3 договору, є плановими та можуть змінюватись сторонами шляхом коригування, у тому числі впродовж поточного газового місяця виключно за наявності письмового повідомлення споживача, яке споживач надає постачальнику у спосіб, терміни та строки, встановлені п.5.3.9 договору (п.2.5 договору).

Фактичне постачання газу здійснюється постачальником виключно після включення споживача до реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді (п.2.6 договору).

Шляхом надсилання повідомлення передбаченого в п.5.3.7 договору споживач надає згоду постачальнику на включення його до реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному газовому місяці або в зазначеному в такому повідомленні періоді (п.2.7 договору).

Планова ціна за 1000 м3 газу та планова вартість газу у відповідному газовому місяці встановлюється сторонами у відповідній додатковій угоді до договору згідно п.2.3 договору (п.3.1 договору).

Загальна сума договору складається із остаточної вартості обсягів газу, переданого на підставі актів приймання-передачі газу, оформлених в порядку, визначеному п.4.4 договору (п.3.2 договору).

Остаточні розрахунки за фактично поставлений газ у газовому місяці здійснюються споживачем з постачальником за остаточною вартістю газу до 18-го числа місяця, наступного за газовим місяцем (місяцем поставки газу), якщо інший строк остаточних розрахунків не погоджено сторонами у відповідній додатковій угоді до договору (п. 3.3 договору).

Оплата вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць) проводиться на умовах, зазначених у договорі та додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору (п. 3.5 договору).

Всі платежі за даним договором здійснюються споживачем постачальнику в національній грошовій одиниці України - гривні, на поточний рахунок постачальника, вказаний у договорі або на будь-який інший поточний рахунок постачальника, про реквізити якого постачальник попередньо письмово повідомив споживача. В платіжних дорученнях на оплату газу споживач обов`язково зазначає: «Оплата за природний газ по договору постачання природного газу № К-ПГ-С/22-01/377 від 30 грудня 2021 року» (п. 3.6 договору).

Якщо строк оплати припадає на вихідний (неробочий) день, то відповідна оплата повинна проводитись не пізніше останнього робочого (банківського) дня, який передує такому вихідному (неробочому) дню (строку оплати) (п. 3.7 договору).

Передача газу здійснюється у точці виходу з газотранспортної системи України (п. 4.1 договору).

Кількість газу, яка запланована до передачі на газовий місяць, визначається у додаткових угодах до договору, які укладаються сторонами перед початком розрахункового (газового) місяця згідно з п.2.3 договору (п. 4.2 договору).

За результатами передачі обсягу газу за звітний місяць сторонами оформлюється акт прийому-передачі газу. Достовірним та єдиним джерелом відомостей про фактичний обсяг газу, спожитий споживачем протягом газового місяця (підсумок місячного споживання), сторони узгодили вважати Інформаційну платформу Оператора ГТС (згідно пункту 6 глави 3 розділу 9, пунктів 1, 4, 5 глави 1 розділу 10 Кодексу ГРМ, пунктів 1, 4 глави 1, пунктів 1-3 глави 7 Кодексу ГТС (п. 4.3 договору).

Споживач зобов`язався: прийняти газ в обсягах та на умовах передбачених договором та додатковими угодами до договору; оплатити постачальнику у строки та порядку, передбачені договором та відповідною додатковою угодою до договору, планову вартість газу та остаточну вартість обсягів газу, переданого згідно актів приймання - передачі газу; оплатити постачальнику остаточну вартість та відповідну суму ПДВ фактично спожитого газу, визначену у порядку, передбаченому розділом 3 договору (пп. 5.3.1, 5.3.2 п. 5.3 договору).

За порушення грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків) згідно з договором, винна сторона сплачує на користь іншої сторони, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення, пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу. Пеня, передбачена даним розділом договору, нараховується за весь період прострочення грошових зобов`язань (п.п. 6.3, 6.9 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (за умови їх наявності). Договір діє до 31.12.2022 включно в частині постачання газу, а в частині зобов`язань - до повного виконання сторонами взятих зобов`язань (п.п. 10.1, 10.3 договору).

25.01.2022 сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору, згідно з п.1 якої споживач зобов`язується прийняти, спожити та оплатити, а постачальник передати природний газ у лютому 2022 року в обсязі 3,3 тис. куб. м - плановий обсяг газу, з рівномірним щодобовим споживанням або згідно заявки з щодобовими обсягами споживання, через точку ЕІС-код 56ХО0000OM9MU00H. Допустимий обсяг недобору/перебору газу споживачем, за цією угодою +/- 5% від планового обсягу газу.

Цією додатковою угодою передбачено, що ціна за 1 000 куб. м газу, що передається у лютому 2022 року (строк поставки) з ПДВ з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить 36 000 грн з ПДВ, у т.ч. ціна газу без ПДВ - 30 000 грн, ПДВ - 6 000 грн (п.2 додаткової угоди).

Планова вартість газу, що передається по цій додатковій угоді з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить без ПДВ 99 000 грн, ПДВ - 19 800 грн, разом з ПДВ: 118 800 грн (п.3 додаткової угоди).

Оплата вартості газу по даній додатковій угоді проводиться на поточний рахунок постачальника в такому порядку: 100% від вартості обсягів газу по 18 березня 2022 року (п.4 додаткової угоди).

Остаточні розрахунки за фактично поставлений газ здійснюються споживачем з постачальником за остаточною вартістю газу до 18-го числа місяця наступного за газовим місяцем поставки газу (п.5 додаткової угоди).

На виконання умов договору та додаткової угоди до нього у лютому 2022 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 3,03756 тис. куб. м загальною вартістю 109 352,16 грн з ПДВ, про що свідчить витяг з інформаційної платформи оператора ГТС та акт прийому-передачі газу природного від 28.02.2022, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень та засвідчений їх печатками.

Оскільки відповідач не розрахувався за природний газ, спожитий за період лютий 2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 118 194,71 грн, з яких 109 352,16 грн - основний борг, 5 452,63 грн - пеня, 3 389,92 грн - інфляційні втрати.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

За приписами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 12 ЗУ «Про ринок природного газу» встановлено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу (п. 11 Правил постачання природного газу, завт. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та зар. в МЮУ 06.11.2015 за № 1382/27827).

Як вище встановлено господарським судом, на підставі укладеного між сторонами договору постачання природного газу № К-ПГ-С/22-01/377 від 30.12.2021 з урахуванням додаткової угоди № 2 від 25.01.2022 до нього згідно акту прийому-передачі газу природного від 28.02.2022 позивач поставив відповідачу природний газ в обсязі 3,03756 тис. куб. м загальною вартістю 109 352,16 грн з ПДВ, оплата якого з огляду на умови п. 3.3 договору, п. 5 додаткової угоди мала бути здійснена останнім у строк до 18.03.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, із встановлених обставин вбачається, що відповідачем не здійснено оплату природного газу, спожитого за період лютий 2022 року, як у встановлений строк, так і в подальшому, внаслідок чого у нього виник борг у розмірі 109 352,16 грн. При цьому, жодних заперечень щодо наявності такого боргу, а тим більш доказів, що спростовують його наявність, під час розгляду справи відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 109 352,16 грн, а отже і про їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно ст. ст. 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність відповідача у вигляді пені передбачена у п. п. 6.3, 6.9 договору, за змістом яких за порушення грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків) згідно з договором, винна сторона сплачує на користь іншої сторони пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу. Пеня, передбачена даним розділом договору, нараховується за весь період прострочення грошових зобов`язань.

Водночас, ч.2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на погоджений умовами п. 3.3 договору, п. 5 додаткової угоди строк розрахунків, прострочення відповідача з оплати природного газу, спожитого за період лютий 2022 року, почалось з 19.03.2022.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір пені, нарахованої відповідачу за період з 19.03.2022 по 08.06.2022 на суму боргу 109 352,16 грн за порушення зобов`язання з оплати природного газу за період лютий 2022 року, становить 5 452,63 грн, перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір інфляційних втрат, нарахованих відповідачу за період квітень 2022 року на суму боргу 109 352,16 грн за порушення зобов`язань з оплати природного газу за лютий 2022 року, становить 3 389,92 грн, перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи щодо прострочення відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 5 452,63 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 389,92 грн.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір у розмірі 2 481 грн, сплачений позивачем за його подання, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виставочний центр» (вул. Василя Стуса, буд. 45, м. Краматорськ, Донецька обл., 84301; ідент. номер 24801822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» (вул. Лейпцизька, буд. 3А, м. Київ, 01015; ідент. номер 42601505) основний борг у розмірі 109 352 (сто дев`ять тисяч триста п`ятдесят дві) грн 16 коп., пеню у розмірі 5 452 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн 63 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 389 (три тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн 92 коп., судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 05.09.2022.

Суддя Л.В. Ніколаєва