ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.08.2022р. Справа №905/248/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (місцезнаходження: 03187, Київ, проспект Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315, ідентифікаційний код 38039872; електронна пошта );

до відповідача: Суб`єкта підприємницької діяльності Скочий Олександра Володимировича (місцезнаходження: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

предмет позову: про стягнення 169507,65 грн.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Суб`єкта підприємницької діяльності Скочий Олександра Володимировича 169507,65 грн., з яких: 3% річних -21679,00 грн та 147828,65 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання Відповідачем грошового зобов`язання, що підтверджено рішенням Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 13 липня 2009 року внаслідок чого позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати на суму боргу.

Ухвалою від 21.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Щодо клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, то суд відмовляє у його задоволенні, оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 4 ст.122 ГПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з відомостями, які наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Суб`єкта підприємницької діяльності Скочий Олександра Володимировича є: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua) було розміщено оголошення про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Згідно наказу Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» №20 від 28.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду.

Розпорядженням голови Господарського суду Донецької області від 15.04.2022р. №9-р з 18.04.2022р. запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у віддаленому режимі. Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022, зберігаючи віддалений режим роботи, в залежності від об`єктивних обставин, пов`язаних із збройною агресією, у тому числі інтенсивністю бойових дій у місті Харкові відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності та визначена можливість проведення судових засідань у приміщенні суду за наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення такого судового засідання у приміщенні суду (перебування суддів, працівників суду за означеною вище адресою суду).

У зв"язку з вищенаведеними обставинами судове рішення ухвалено поза межами встановленого процесуального строку.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання), доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 13 липня 2009 року, стягнуто із суб`єкта підприємницької діяльності Скочий Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ» (49127, місто Дніпро, вулиця Базова, будинок 8; ідентифікаційний код 35203742) 96 473 грн. 21 коп. основного боргу; 6 977 грн. 79 коп. пені; 1 034 грн. 51 коп. державного мита та 82 грн. 53 коп. витрат на ІТЗ судового процесу.

24.07.2009 року рішення Господарського суду Донецької області від 13.07.2009 у справі №38/122 набрало законної сили та 24.07.2009 на виконання рішення видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 14 червня 2021 року замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» (49127, м.Дніпро, вул.Базова, 8, ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (03187, м.Київ, просп.Академіка Глушкова, буд.40, оф.315, ) під час примусового виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.07.2009 по справі №38/122, за наказом Господарського суду Донецької області про примусове виконання рішення від 24.07.2009 по справі №38/122 у загальному розмірі 58030,36грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 27 липня 2021 року задоволено заяву ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» про відновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 24 липня 2009 року та видачу дублікату наказу Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 24 липня 2009 року.

Станом на дату винесення судових рішень по справі №38/122 від 14 червня 2021 року та від 27 липня 2021 року, заборгованість Боржника за наказом Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 24 липня 2009 року складала 58 030 гривень 36 копійок.

Згідно до Постанови Кіровського ВДВС у місті Макіївці Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) від 01 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження №66672227 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 24 липня 2009 року

Відповідно до Постанови Макіївського ВДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 06 січня 2022 року закінчено виконавче провадження №66672227 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 24 липня 2009 року у зв`язку із його повним та фактичним виконанням.

В ході проведення виконавчих дій з відповідача на рахунок позивача перераховані кошти 12.01.2022 у розмірі 58 030,36 грн за платіжним дорученням №1181.

Посилаючись на несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, що підтверджена рішенням Господарського суду Донецької області від 13.07.2009 у справі №38/122, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 169 507,65 грн., з яких: 3% річних -21679,00 грн та 147828,65 грн - інфляційні втрати.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на таке.

Приписами частини 4 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника заплатити кредиторові певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 1 І цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 5 ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення пункту 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» встановлюють, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Це положення спрямоване на захист майнового права та інтересу стягувача (кредитора у зобов`язанні), реальне забезпечення виконання зобов`язань та рішень суду. Оскільки у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду та зобов`язання, стягувач (кредитор) зазнає матеріальних втрат від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та від неправомірного користування належними йому до сплати коштами.

Таким чином, застосування ст. 625 Цивільного кодексу України після винесення рішення суду, спонукає боржника виконати таке рішення, адже сума коштів, що підлягає до стягнення продовжує зростати до моменту фактичного виконання рішення суду і може бути стягнена за бажанням стягувача (кредитора).

Так, матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 13.07.2009 року у справі №38/122, стягнуто із суб`єкта підприємницької діяльності Скочий Олександра Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ» 96 473 грн. 21 коп. основного боргу; 6 977 грн. 79 коп. пені; 1 034 грн. 51 коп. державного мита та 82 грн. 53 коп. витрат на ІТЗ судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 14 червня 2021 року замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс під час примусового виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.07.2009 по справі №38/122.

Отже Рішення Господарського суду Донецької області від 13.07.2009 року у справі №38/122 та ухвала Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 14 червня 2021 року мають преюдиціальне значення для справи №905/248/22.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Донецької області від від 13.07.2009 року у справі №38/122 виконане у повному обсязі, що підтверджується Постановою Макіївського ВДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 06 січня 2022 року про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу №38/122 від 24.07.2009.

Судом встановлено, що зобов`язання зі сплати заборгованості, встановленої рішенням господарського суду від 13.07.2009 року у справі №38/122, виконано 12.01.2022 року.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 14.07.2009 по 11.01.2022 у сумі 21 679 грн та інфляційні витрати за період липень 2009 - грудень 2021 у сумі 147 828,65 грн на суму боргу 58 030,36 грн.

Суд звертає увагу, що законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду викладеного в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, 14 липня 2009 року є датою наступною від дати виникнення у Відповідача/Боржника грошового зобов`язання згідно Рішення Господарського суду Донецької області по справі №38/122 від 13 липня 2009 року.

Поряд із цим, 11 січня 2022 року є датою, що передує даті надходження коштів на користь Позивача в якості виконання грошового зобов`язання згідно Рішення Господарського суду Донецької області по справі № 38/122 від 13 липня 2009 року

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат наданий позивачем, суд встановив, що він є методологічно та арифметично вірним, та задовольняє позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат у загальному розмірі 147 828,65 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд вважає його вірним, отже вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, як правомірні та обґрунтовані.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до Суб`єкта підприємницької діяльності Скочий О.В. про стягнення коштів підлягають задоволенню, як правомірні та обгрунтовані.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" до Суб`єкта підприємницької діяльності Скочий Олександра Володимировича про стягнення 169507,65грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Суб`єкта підприємницької діяльності Скочий Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315; ) 21 679 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять) гривень 00 копійок 3% річних, 147 828 (сто сорок сім тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 65 копійок інфляційних втрат, судовий збір у розмірі 2543,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.С. Зельман