ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. ЧернівціСправа № 926/2444/22

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Дутки В.В., при секретарі судового засідання Боднарчуку В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Сторожинецької міської ради

до фізичної особи підприємця Галінзовського Дмитра Георгійовича, м.Сторожинець Чернівецької області

про стягнення заборгованості в сумі 176934,36 грн

Представники сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

від прокуратури Кацап-Бацала Ю.М.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Сторожинецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи підприємця Галінзовського Дмитра Георгійовича про стягнення заборгованості в сумі 176934,36 грн за договором оренди комунального майна від 16.10.2018, з яких: 159808,06 грн сума основного боргу та 17126,30 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку щодо своєчасної оплати орендної плати за приміщення комунальної власності, розташоване в м.Сторожинець по вул.Чернівецькій за №07 Чернівецької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2022 року справу №926/2444/22 передано на розгляд судді Дутці В.В.

Ухвалою від 30.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 26.07.2022.

Ухвалою від 26.07.2022 розгляд справи відкладено на 08.08.2022 в зв`язку з неявкою в судове засідання представників сторін.

08.08.2022 представник позивача подав клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити і здійснити розгляд справи без участі представника Сторожинецької міської ради.

Ухвалою від 08.08.2022 відкладено розгляд справи на 30.08.2022.

У судовому засіданні 30.08.2022 року прокурор просив задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Відповідач у засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. При цьому, судом встановлено, що ухвали суду були направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією на його адресу: 59000, Чернівецька область м.Сторожинець, вуд.Шевченка, 47-А, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» та ознайомитися з ухвалами Господарського суду Чернівецької області та визначеними у них датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

16.10.2018 року між Сторожинецькою міською радою (Орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (Орендар) укладений договір оренди комунального майна.

Відповідно до п.1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування комунальне майно: приміщення кафе-кондитерської, що розміщене за адресою: м.Сторожинець, вул.Чернівецька, буд.№7, Чернівецької області, Україна, загальною площею 76,80 кв.м. Мета використання орендованого майна для здійснення комерційної діяльності (крім розміщення інтерактивних клубів, ігрових автоматів).

Вищевказане приміщення належить Орендодавцю на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер-138925565, номер запису про право власності 28067629.

Власником та балансоутримувачем майна є Сторожинецька міська рада Сторожинецького району Чернівецької області (п.1.2. договору).

Пунктами 3.1 та 3.2 Договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі рішення виконавчого комітету міської ради №148 від 14 серпня 2018 року «Про затвердження протоколу засідання комісії по передачі в оренду комунального майна та передачу в оренду приміщення комунальної власності у м. Сторожинець по вул. Чернівецькій за №7 (сьомим) Чернівецької області» та встановлюється в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень щомісячно. Нарахування орендної плати здійснюється з 15 листопада 2018 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць і нараховується після 10 числа наступного за звітним.

Згідно п.п. 3.4 та 3.6 Договору орендна плата перераховується орендарем орендодавцеві щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним. Нарахування орендної плати за користування комунальним майном розпочинається з дня підписання акта приймання-передачі.

Згідно п. 3.5 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2018 року сторони підписали Акт приймання-передачі приміщення.

Проте, починаючи з жовтня 2020 року орендар в порушення умов договору несвоєчасно сплачував орендні платежі.

На адресу відповідача надсилалися претензія від 11.01.2022 №67 щодо сплати заборгованості.

Відповідач у відповіді від 23.02.2022 повідомив позивача, що починаючи з березня 2022 щомісячно рівними частинами в розмірі 10000,00 грн. зобов`язується сплачувати борг.

Згідно Довідки-розрахунку позивача станом на 01.06.2022 заборгованість відповідача становить 159808,06 грн.

Звертаючись до суду, прокурор зазначає, що в порушення умов договору відповідач не виконує обов`язок щодо своєчасної оплати орендних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 159808,06 грн. За несвоєчасну сплату орендної плати орендарю нараховано пеню у розмірі 17126,30 грн.

Підставою звернення до суду з позовом стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди комунального майна від 16.10.2018, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 176934,36 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а не лише суб`єктний склад тобто сторін правочину.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відомостей про припинення його підприємницької діяльності станом на дату звернення з позовом до суду немає.

Видами діяльності ОСОБА_1 є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний), діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, постачання інших готових страв тощо.

Позов мотивовано порушенням відповідачем договірних зобов`язань, а саме право позивача на одержання орендної плати за майно котре було передано відповідачу для ведення ним підприємницької діяльності. Зважаючи на характер правовідносин за договором оренди, які безпосередньо пов`язані зі створенням відповідачем (фізичною особою) об`єкта цивільних прав приміщення кафе-кондитерської, використовувати який можна лише при здійсненні господарської діяльності.

Отже, даний спір за характером правовідносин підлягає вирішенню в господарських судах.

Між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання з приводу оренди нерухомого майна на підставі договору оренди в силу п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно з ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Тотожні норми права закріплені у ч.1 ст. 283 ГК України.

При цьому суд враховує, що орендні правовідносини між сторонами у даному спорі регулюються спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що оренда це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до п. 6.1.2 договору орендар зобов`язувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 1 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

В силу положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач на день розгляду спору жодним чином заборгованість по орендній платі не спростував, також у суду відсутні дані про погашення відповідачем наявної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вимога про стягнення заборгованості по орендній платі з 01.11.2020 по 01.06.2022 в сумі 159808,06 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно п. 3.5 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно розрахунку поданого позивачем розмір пені за період з 25.02.2021 по 30.04.2022 складає 17126,30 грн.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає вимогам договору та чинного законодавства, а тому вимога про стягнення пені в сумі 17126,30 грн підлягає задоволенню.

Щодо підстав звернення з позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сторожинецької міської ради суд зазначає наступне.

В Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом (п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України).

Під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, звертатися до суду з позовом (п. 1 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Статтею 53 ГПК України, встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Так, 01.04.2022, 13.04.2022 та 23.05.2022 на адресу Сторожинецької міської ради прокуратурою направлені листи з приводу надання інформації про вжиття органом місцевого самоврядування заходів щодо стягнення в судовому порядку з ФОП Галінзовського Д.Г. заборгованості з орендної плати за приміщення за адресою: вул. Чернівецька, 7 м.Сторожинець.

З листів Сторожинецької міської ради №783 від 11.04.2022, №222 від 05.05.2022 та №1102 від 30.05.2022 вбачається, що органом місцевого самоврядування заходи спрямовані на стягнення заборгованості в судовому порядку не вживались.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема Указом президента України №2263-ІХ від 22.05.2022 продовжено до 23 серпня 2022 року.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації Сторожинецька об`єднана територіальна громада щоденного приймає велику кількість громадян, які вимушені були покинути свої домівки.

Біженці, які переселилися до Сторожинецької ОТГ після початку війни, додали навантаження на ресурси територіальної громади.

В умовах воєнного стану надзвичайно важливо забезпечити оперативне, належне та безперервне виконання місцевих бюджетів, а тому, у даному випадку інтереси держави потребують негайного захисту.

У Постанові Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі № 910/3486/18, зазначено, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Прокурор, вважаючи, що діями (бездіяльністю) відповідача порушуються державні інтереси, має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених процесуальним Законом така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 26.07.2018 року у справі № 926/1111/15.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.10.2019 року у справі № 903/129/18, сам факт не звернення до суду органу, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, свідчить про те, що такий орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду.

Аналогічна правова позиція закріплена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц та від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст.13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.129, 232-233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця Галінзовського Дмитра Георгійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 176 934,36 грн. на користь держави в особі Сторожинецької міської ради (, розрахунковий рахунок UА0024327, МФО 899998, ДКСУ в м.Київ, код отримувача 37836095, код платежу 22080402, призначення платежу - орендна плата за приміщення).

3.Стягнути з фізичної особи-підприємця Галінзовського Дмитра Георгійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Чернівецької обласної прокуратури (58002, Чернівецька область, місто Чернівці, вул. М.Кордуби,21, , банк платника ДКСУ м.Київ, МФО 820172, р/р UА0004946, класифікація видатків бюджету - 2800) судовий збір - 2654,02 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено і підписано 31.08.2022.

Суддя В.В.Дутка