ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/2460/21

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., розглянувши

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» № 20/07/22-С від 20.07.2022 на дії (бездіяльність) державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 67757978

у справі № 911/2460/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грузовиктранс-Сервіс»

про стягнення 10 000,00 грн.

Учасники судового процесу:

від стягувача(скаржника): не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від ВДВС: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грузовиктранс-Сервіс» про стягнення 10 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.10.2021 у справі № 911/2460/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУЗОВИКТРАНС-СЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» 10 000,00 грн. безпідставно набутих коштів, 10 000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 2 270,00 грн. судового збору.

18.11.2021 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 25.10.2021 було видано відповідний наказ.

21.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» звернулося до Господарського суду Київської області із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 67757978, щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 18.11.2021 у справі № 911/2460/21.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/2460/21 було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» в задоволенні клопотання про розгляд скарги № 20/07/22-С від 20.07.2022 на дії (бездіяльність) державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за правилами спрощеного провадження без виклику сторін та призначено розгляд скарги на 04.08.2022.

04.08.2022 у судове засідання представники стягувача, боржника та представник від органу державної виконавчої служби не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2022 у справі № 911/2460/21 було відкладено розгляд скарги на 10.08.2022 та зобов`язано Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 67757978 надати письмові пояснення по даній скарзі.

08.08.2022 на електронну адресу суду від заявника надійшло клопотання, в якому останній просив суд розглядати дану скаргу без участі представника скаржника, а також зазначив, що дану скаргу підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити.

10.08.2022 у судове засідання представник боржника та представник від органу державної виконавчої служби повторно не з`явилися, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином; представник заявника у судове засідання також не з`явився, проте подав до суду клопотання про розгляд без участі представника.

З огляду на те, що згідно ч. 4 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, а також, з урахуванням того, що в матеріалах скарги достатньо документів, суд дійшов висновку, що не зважаючи на неявку представників скаржника, боржника та ВДВС, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» може бути розглянута судом у судовому засіданні 10.08.2022.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд Київської області встановив наступне.

В обґрунтування поданої скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» посилається на те, що постанова від 11.07.2022 винесена державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувачу є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки, на його думку, повернення виконавчого документа стягувачу є формальною відпискою з метою якомога швидше завершити виконавче провадження. Крім того, скаржник вважає, що державний виконавець не вчинив усіх необхідних дій та заходів для примусового стягнення з боржника коштів за вказаним вище судовим рішенням у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначені обставини свідчать, на думку скаржника, про протиправність дій державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при винесенні спірної постанови від 11.07.2022 про повернення виконавчого документа стягувачу в рамках виконавчого провадження за № 67757978.

В свою чергу, представник ВДВС в жодне судове засідання не з`явився, свої письмові заперечення по суті скарги до суду не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Київської області встановив наступне.

29.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» звернулося до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження відносно відповідача по справі № 911/2460/21 про примусове виконання рішення за місцезнаходженням боржника на підставі наказу, виданого Господарським судом Київської області від 18.11.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУЗОВИКТРАНС-СЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» 10 000,00 грн. безпідставно набутих коштів, 10 000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 2 270,00 грн. судового збору.

06.12.2021 постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження за № 67757978 з виконання наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2021 у справі № 911/2460/21 (копія постанови наявна в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2022 державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (копія наявна в матеріалах справи).

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що державним виконавцем не здійснювалися дії щодо примусового виконання наказу, виданого 18.11.2021 по справі № 911/2460/21, зокрема, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про звернення державного виконавця до суду з відповідним поданням про вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про звернення державного виконавця з запитом до банківських установ, щодо отримання інформації про наявні у боржника рахунки, відсутні відомості про вирішення державним виконавцем вимог про притягнення боржника до адміністративної відповідальності в порядку ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За твердженням скаржника, маючи широке коло повноважень щодо примусового виконання рішення суду, державний виконавець, до обов`язків якого входило здійснення виконавчого провадження № 67757978, не вчинив жодних заходів щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника, його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, що суперечить низці положень Закону України «Про виконавче провадження», а винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є безпідставною та передчасною.

У зв`язку з цим скаржник вказує на наявність підстав для визнання незаконною постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та її скасування, а також просить суд поновити порушене право заявника шляхом зобов`язання ВДВС поновити виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2021 у справі № 911/2460/21.

Розглянувши в судовому засіданні 10.08.2022 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» № 20/07/22-С від 20.07.2022 на дії (бездіяльність) державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 67757978 та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Господарський суд Київської області встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами п. 1, ч. 2, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем, відповідно до цього Закону, заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, норми якого сприяють примусовому виконанню рішень на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визнаних Конституцією України та іншими законами.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

Отже, за приписами ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не пізніше 10 днів з дня відкриття виконавчого провадження зобов`язаний провести перевірку майнового стану боржника, для чого йому надано право, зокрема, отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

В подальшому, державний виконавець в порядку ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний проводити перевірку майнового стану боржника систематично, не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника та не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав.

Крім того, як вірно зазначив скаржник, Законом України «Про виконавче провадження», встановлено широке коло повноважень державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням, накладати стягнення у вигляді штрафу тощо.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), дій, спрямованих на виконання судового рішення у справі № 911/2460/21, в тому числі дій, спрямованих на виявлення рахунків боржника, його нерухомого і рухомого майна, а також здійснення систематичної перевірки майнового стану боржника.

Як вже зазначалося судом раніше, з метою з`ясування дотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/2460/21 від 04.08.2022 було зобов`язано Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 67757978 надати письмові пояснення по даній скарзі.

Натомість, жодних доказів на підтвердження вчинення державним виконавцем вищевказаних дій Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в ході розгляду скарги не надав, вимоги ухвали суду від 04.08.2022 про надання до суду письмових пояснення по даній скарзі не виконав.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, про те, що в порушення вимог ст. ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було здійснено необхідних заходів для виконання рішення суду у справі № 911/2460/21 (в тому числі заходів для розшуку майна боржника), а також про відсутність за таких обставин підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», є обґрунтованими.

При цьому, суд наголошує, що положення Закону України «Про виконавче провадження», вимагають від державного виконавця проводити перевірку майнового стану боржника систематично. Для цього Законом встановлено чітку періодичність таких перевірок: не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника та не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав.

З огляду на викладене, суд вважає встановленою бездіяльність головного державного виконавця, яка виражена у невжитті всіх належних та допустимих виконавчих дій щодо встановлення та перевірки майнового стану боржника, кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав у виконавчому провадженні № 67757978, та інші дії відповідно до сукупності визначеної статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження», з метою виконання рішення суду, у зв`язку з чим суд вважає дії головного державного виконавця по винесенню ним постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.07.2022 у виконавчому провадженні № 67757978 передчасними, протиправними, незаконними та таким, що порушило права скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль».

У відповідності до ст. 343 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст. 18, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У відповідності до ч. 9 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

У відповідності до п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, враховуючи, що скаржником доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, за таких обставин, порушене право заявника підлягає поновленню, шляхом задоволення поданої до суду скарги на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни в частині зобов`язання Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити виконавче провадження (поновити порушене право заявника) по стягненню боргу з ТОВ «ГРУЗОВИКТРАНС-СЕРВІС» на користь ТОВ «Українська залізнична магістраль» 10 000,00 грн. безпідставно набутих коштів, 10 000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 2 270,00 грн. судового збору за судовим наказом від 18.11.2021, виданого Господарським судом Київської області на примусове виконання рішення від 25.10.2021 у справі № 911/2460/21 та вжиття всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для стягнення боргу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд вважає скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» № 20/07/22-С від 20.07.2022 на дії (бездіяльність) державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 67757978, нормативно обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу витрат, пов`язаних з розглядом скарги, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Наразі, обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. скаржником представлено до матеріалів скарги копії:

- Договору про надання правової (правничої) допомоги № 19/07/22 від 19.07.2022 р.;

- Рахунку № 19/07/22-Р від 19.07.2022 на загальну суму 10 000,00 грн.;

- Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 20.07.2022 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 19/07/22 від 19.07.2022 р. на суму 10 000,00 грн.;

- Квитанції до прибуткового касового ордера № 19/07-0 від 19.07.2022 р. на суму 10 000,00 грн.;

- Посвідчення адвоката серія КР № 000322 від 12.04.2019 р.;

- Ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1036062 від 20.07.2022 р.;

- Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР № 000322 від 12.04.2019 р.

Як вже зазначалось судом вище, постанова головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни від 11.07.2022 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 67757978 визнана судом незаконною та скасована, а також зобов`язано Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити виконавче провадження (поновити порушене право заявника) по стягненню боргу з ТОВ «ГРУЗОВИКТРАНС-СЕРВІС» на користь ТОВ «Українська залізнична магістраль» 10 000,00 грн. безпідставно набутих коштів, 10 000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 2 270,00 грн. судового збору за судовим наказом від 18.11.2021, виданого Господарським судом Київської області на примусове виконання рішення від 25.10.2021 у справі № 911/2460/21 та вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для стягнення боргу.

Тобто, скарга ТВО «Українська залізнична магістраль» № 20/07/22-С від 20.07.2022 на дії (бездіяльність) державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 67757978 задоволена повністю.

Судом враховано, що ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6 вказаної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, представником ВДВС вказаного вище клопотання подано не було, неспівмірності витрат стягувача на послуги адвоката не доведено.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, виходячи з приписів чинного господарського процесуального законодавства стосовно необхідності розподілу судових витрат пропорційно задоволених вимог, з огляду на відсутність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також враховуючи повне задоволення вимог скарги, господарський суд дійшов до висновку про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом скарги на Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в повному обсязі.

Таким чином, понесені скаржником судові витрати на професійну правничу допомогу, покладаються судом на Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в сумі 10 000,00 грн.

Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В, починаючи з 15.08.2022 по 26.08.2022 включно перебувала у відпустці, тому повний текст ухвали складено та підписано судом після виходу судді на роботу.

Керуючись ст. ст. 234, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» № 20/07/22-С від 20.07.2022 на дії (бездіяльність) державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 67757978 задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни від 11.07.2022 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 67757978.

3. Зобов`язати Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушення (поновити порушене право скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль») у спосіб поновлення виконавчого провадження по стягненню боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУЗОВИКТРАНС-СЕРВІС» (місцезнаходження: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 13; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» (місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 16-В, кв. 105; ) 10 000,00 грн. безпідставно набутих коштів, 10 000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 2 270,00 грн. судового збору за судовим наказом від 18.11.2021, виданого Господарським судом Київської області на примусове виконання рішення від 25.10.2021 у справі № 911/2460/21 та вжиття всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для стягнення боргу.

4. Стягнути з Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 86; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська залізнична магістраль» (місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 16-В, кв. 105; ) 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

5. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після з її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.09.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко