РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2022Справа № 910/4832/22
Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/16873/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКАРД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Титан»

про стягнення 102336,49 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРКАРД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Титан» про стягнення 102336,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №ІК 5249 від 14.08.2020 в частині повної оплати отриманого товару та наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 102336,49 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність "ІНТЕРКАРД" залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

04.07.2022 на адресу суду від позивача надійшли документи на виконання ухвали суду від 22.06.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03134, м. Київ, вул. Якутська, 7.

Відповідач 20.07.2022 отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 07.07.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Станом на день винесення рішення від відповідача не надійшло відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

14.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Титан» (за договором - Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркард» (за договором - Компанія) укладено Договір № ІК 5249 (далі - Договір).

У розділі І Договору № ІК 5249 від 14.08.2020 наведено терміни і поняття, що вживаються в тексті цього Договору.

Так, згідно з п. 1.2 Договору, користувач картки - пред`явник картки, що активована Компанією Клієнтові на підставі цього Договору та Додатків до нього.

Активація картки - процедура реєстрації Картки, наданої Клієнтом, з метою забезпечення Клієнту технічної можливості отримання товарів за цим Договором. Вартість послуги Активації Картки, порядок її оплати Клієнтом, порядок передачі зазначеної послуги Клієнтові, а також порядок розрахунків за Товари з використанням активованих Карток, регламентовані в Додатку № 1 до цього Договору (п. 1.9 Договору).

Відповідно до п. 1.11 Договору товари - нафтопродукти в асортименті, інші товари та додаткові сервіси, що відпускаються Клієнту при пред`явленні Картки, у межах лімітів, встановлених на Картці.

За умовами п. 2.1 Договору Компанія від свого імені, за дорученням та за рахунок Клієнта, за винагороду придбаває в Торгових точках Товари для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів за межами митної території України. Місце поставки Товарів знаходиться за межами митної території України. Поставка Товарів за договором здійснюється через мережу Торгових точок на умовах EXW - Торгова точка (за умови інтерпретації термінів відповідно до міжнародних правил «Інкотермс-2010»). Компанія не здійснює жодних дій (або бездіяльності), пов`язаних із переходом прав власності на Товари від їх власників до Компанії. Право власності на товари переходить до Клієнтів (Користувачів Карток) безпосередньо в момент здійснення операції з використанням Картки в Торговій точці. Товари, придбані Компанією за дорученням і за рахунок Клієнта за межами митної території України, Клієнт отримує та споживає за межами митної території України.

Клієнт отримує товари в Торгових точках відповідно до умов цього Договору й Додатків до нього з використанням Карток, що активовані Компанією Клієнту, а також оплачує Товари та послуги (п. 1 Додатку № 1) в порядку і на умовах, передбачених цим Договором та Додатками до нього (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору Клієнт перераховує на банківський рахунок Компанії кошти за Товари та послуги (п. 1 Додатку № 1) у розмірі та на умовах, викладених в цьому розділі Договору та в Додатку № 1 до цього Договору. Датою платежу Клієнта за Договором є дата зарахування коштів на банківський рахунок Компанії.

Усі розрахунки за Товари, отримані за межами митної території України, Клієнт здійснює за цінами, встановленими контрагентами (постачальниками) Компанії. Ціни на товари визначаються у валюті Договору з відповідним контрагентом і включають збори та інші нарахування його торгової мережі. Перерахунок ціни товару у валюту Договору (українську гривню) здійснюється за курсом купівлі Компанією відповідної валюти (з урахуванням усіх витрат, що виникають при купівлі валюти та перерахуванні її контрагенту) на дату оплати Компанією цих Товарів. Вартість отриманих Клієнтом Товарів обліковується Компанією на підставі отриманої від Торгових точок документальної та технологічної (Блоковані суми, п. 1.13 цього Договору) інформації (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 3.4 Договору первинними документами за цим договором є Звіт комісіонера та акт (п. 3.5 Договору).

Пунктом 3.5 Договору визначено, що сторони щомісяця здійснюють приймання-передачу товарів і послуг та звіряння взаєморозрахунків з підписанням відповідного акту в наступному порядку:

3.5.1. Компанія до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним, надає Клієнту акт приймання-передачі товарів і послуг і Звіт комісіонера.

3.5.2. Клієнт зобов`язаний підписати і повернути Компанії один підписаний оригінал акту приймання-передачі Товарів і послуг до двадцятого числа місяця, наступного за звітним.

3.5.3. У випадку неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного акту приймання-передачі товарів і послуг, за відсутності письмової мотивованої відмови Клієнта від його підписання, такий акт вважається беззаперечно визнаним клієнтом, товари і послуги вважаються прийнятими Клієнтом в повному обсязі, на зазначену в акті суму, а Звіт комісіонера затвердженим Клієнтом без жодних зауважень.

Загальна сума договору складається з сум усіх актів (п. 3.5 Договору) протягом дії цього Договору (п. 3.8 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до закінчення терміну дії останньої активованої для використання за цим Договором Картки, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

14.08.2020 сторонами підписано Додаток № 1 «Угода про вартість послуг Компанії та умови платежів» до Договору № ІК 6016 від 15.12.2017 (далі - Угода про вартість послуг).

Згідно з п. 1 Угоди про вартість послуг вартість послуг Компанії становить: активація картки (на термін дії) - 0,30 грн, поштова доставка документів територією України - 28,32 грн. Компанія бере на себе зобов`язання щомісяця забезпечувати доставку клієнту акту приймання - передачі товарів і послуги та звіряння взаєморозрахунків за Договором, інших документів бухгалтерського та податкового обліку. Зазначена кореспонденція надсилається поштовим відправленням клієнту не пізніше 10 робочих днів (за штемпелем) від дати формування документів за адресою, вказаною в розділі «Договору» «Реквізити сторін».

Пунктом 2 Угоди про вартість послуг визначено, що оплата вартості послуг Компанії здійснюється Клієнтом на банківський рахунок Компанії тільки за фактом їх отримання, на підставі виставлених рахунків або акту приймання-передачі товарів і послуг та звіряння взаєморозрахунків, або Звіту комісіонера, не пізніше 3-х робочих днів з дати виставлення відповідного документа. Сторони погодилися з тим, що у разі нездійснення Клієнтом платежу за отримані послуги Компанія має право списати відповідну суму в останній день Звітного періоду (місяця) з коштів Клієнта, перерахованих на банківський рахунок Компанії за цим Договором, що відображується в РО Клієнта.

Відповідно до підписаної між сторонами угоди про про Активацію «партнерських» карток Business від 14.08.2020 (Додаток №10 до Договору) Клієнт замовив Активацію карток, а Компанія активувала картки, зазначені у цій угоді.

На підставі акту приймання-передачі «партнерських» карток Business від 14.08.2020 Компанія передала, а Клієнт прийняв у тимчасове користування «партнерські» картки у кількості 4 штук.

28.02.2022 позивач склав акт приймання-передачі товарів і послуг та звіряння взаєморозрахунків за Договором, у якому зазначено, що відповідач отримав від позивача товари за межами митної території України (дизельне паливо) у кількості 5688,19 л на загальну суму 116 449,61 грн та послуги (поштова доставка документів) на суму 33,12 грн, а усього загальна вартість переданих Клієнту товарів та послуг становить 116 482,73 грн.

У вказаному акті зазначено, що станом на 01.03.2022 заборгованість Клієнта перед Компанією становила 43093,76 грн; сума отриманих послуг протягом звітного місяця 116 482,73 грн; сума платежів Клієнта в звітному періоді - 57 240,00 грн; станом на 01.03.2022 сума заборгованості Клієнта за Договором становить 102 336,49 грн.

26.04.2022 позивач направив відповідачу акт від 28.02.2022 приймання - передачі товарів та послуг та звіряння взаєморозрахунків та звіт комісіонера за період з 01.02.2022 по 28.02.2022, на підтвердження чого надано копії опису вкладення у цінний лист, поштового реєстру та від 26.04.2022.

Відповідач акт приймання-передачі товарів і послуг та звіряння взаєморозрахунків за Договором від 28.02.2022 не підписав та письмової мотивованої відмови від його підписання не надав.

Отже, у відповідача існує перед позивачем заборгованість у розмірі 102 336,49 грн, що і стало підставою звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Укладений між позивачем та відповідачем договір №ІК 5249 від 14.08.2020 за характером правовідносин є змішаним та містить елементи договорів поставки і надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Системний аналіз умов Договору свідчить, що звіт комісіонера та акт приймання-передачу товарів і послуг та звіряння взаєморозрахунків є первинними документами, що підтверджують здійснення господарських операцій у розрахунковий період.

За передбаченою договором схемою, відповідні акт (у двох примірниках) та звіт направляються позивачем відповідачу, той за відсутності заперечень зобов`язаний підписати акти, залишити у себе звіт та один примірник акту, а другий підписаний в оригіналі примірник акту повертає позивачу.

Позивач свої зобов`язання виконав, направив відповідачу акт і звіт, які фактично отримані відповідачем, проте відповідач вказаний акт не підписав, вмотивованої письмової відмови від його підписання не надав, а отже за умовами п.п. 3.5.3 п. 3.5 Договору цей акт вважається визнаний відповідачем, а товари і послуги такими, що прийняті ним у повному обсязі.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач доводи позивача не спростував. Доказів належного виконання договірних зобов`язань перед позивачем до суду не надав.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив кошти за отримані ним товар та послуги у визначений Договором строк у повному обсязі, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 102 336,49 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Титан» (; вул. Якутська, 7, м. Київ, 03134) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркард» (, вул. Лаврська, 16-Б, м. Київ, 01015) заборгованість у сумі 102 336 грн 49 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 12.09.2022.

Суддя А.І. Привалов