29.08.2022Справа № 910/3397/21
За позовом Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення"
до Акціонерного товариства "РВС Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Залізо-Бетон"
про стягнення 536 640,00 грн.
Суддя Усатенко І.В.
Секретар судового засідання Єременок О.В.
Представники сторін:
Від позивача Дюденко О.П.
Від відповідача: не з`явились
Від третьої особи: Сингаївський С.С.
У судовому засіданні 29.08.2022, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Державна установа "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" (далі - ДУ "Укрспортзабезпечення") звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "РВС Банк" (далі - АТ "РВС Банк") заборгованості у розмірі 536640,00 грн.
Ухвалою суду від 29.03.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву - протягом 15 днів з дати вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 28.04.2021 вирішено призначити розгляд справи у спрощеному провадженні з викликом сторін, судове засідання призначено на 27.05.2021 та залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ТОВ "Залізобетонний сервіс".
29.11.2021 представником третьої особи подано до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просив надати ТОВ "Залізобетонний сервіс" строк 5 днів після ухвалення рішення по суті справи № 910/3397/21 для подання доказів судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у задоволенні позову Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" (01001, м. Київ, вулиця Еспланадна, будинок 30-Б, ідентифікаційний код 03767831) про стягнення з Акціонерного товариства "РВС Банк" (04071, м. Київ, вулиця Введенська, 29/58, ідентифікаційний код 39849797) банківської гарантії у розмірі 536640,00 грн - відмовлено повністю.

28.12.2021 через канцелярію суду від третьої особи надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн, з клопотанням про поновлення строку на подання доказів.

Ухвалою Господарського суду від 17.01.2022 розгляд вище вказаної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізобетонний сервіс" призначено на 03.02.2022.

20.01.2022 на електронну пошту Господарського суду міста Києва, надійшла ухвала Північного апеляційного Господарського суду від 17.01.2022 про витребування матеріалів справи у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021.

Ухвалою суду від 24.01.2022 зупинено провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізобетонний сервіс" про прийняття додаткового рішення з розподілу витрат на правову допомогу у справі № 910/3397/21 до перегляду в порядку апеляційного провадження рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021

27.01.2022 від позивача через канцелярію суду надійшло заперечення на заяву третьої особи про прийняття додаткового рішення та поновлення строку на подання доказів від 26.01.2022 № 05-383/22.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 по справі № 910/3779/21 залишено без змін.

11.07.2022 від третьої особи надійшла заява про поновлення провадження у справі.

02.08.2022 матеріали справи № 910/3397/21 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 09.08.2022 поновлено провадження у справі, розгляд заяви призначено на 29.08.2022, повідомлено сторін про судове засідання.

Ухвалою суду від 10.08.2022 змінено найменування третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Залізо-Бетон".

В судове засідання 29.08.2022 представник відповідача не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду заяви по суті.

В судовому засіданні 29.08.2022 представник третьої особи підтримав заяву про поновлення строку на подання доказів та про ухвалення додаткового рішення.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечував.

Щодо поновлення строку на подання доказів в підтвердження вимоги про стягнення з позивача витрат третьої особи на правову допомогу.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Згідно ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Норма ч. 8 ст. 129 ГПК України, що є спеціальною по відношенню до подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу не зазначає про обмеження у застосуванні ст. 119 ГПК України щодо можливості поновлення строку на подання відповідних доказів.

Суд відзначає, що докази, долучені до заяви, не могли бути подані у строк, протягом 5 днів з дати ухвалення рішення суду (до 20.12.2021 включно), оскільки, були створені лише 23.12.2021, з огляду на перебування єдиного підписанта з боку третьої особи у відрядженні. Крім того, наступного дня після підписання долучених до заяви про прийняття додаткового рішення документів (24.12.2022), третя особа на електронну адресу суду направила свою заяву про прийняття додаткового рішення.

В зв`язку з зазначеним вище, суд поновлює заявнику строк на подання доказів.

Щодо зазначення позивачем про необхідність повернення заяви про ухвалення додаткового рішення на підставі ч. 5 ст. 46 ГПК України, в зв`язку з не направленням відповідної заяви сторонам у справі, суд зазначає наступне.

Суд наголошує, що ч. 5 статті 46 ГПК України стосується виключно заяв про збільшення або зменшення розміру позовних вимог та заяв про зміну предмету або підстав позову.

Крім того, до матеріалів справи долучено докази направлення заяви на електрону адресу позивача, яка зазначена ним самим у документах, що подавались до суду.

З огляду на зазначене, суд вважає процесуальні заперечення позивача не обгрунтованими.

Відповідно до ч. 10 ст. 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Оскільки, як вбачається з заяв, поданих третьою особою по суті спору, вона заперечувала проти позову. А тому, в зв`язку з відмовою у позові, суд може покласти на позивача витрати третьої особи на правову допомогу, у разі підтвердження їх розміру у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами частин 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Залізобетонний Сервіс" (змінено найменування на ТОВ "Альфа-Залізо-Бетон") (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Сингаївський Сербінов та партнери" (адвокатське об`єднання) укладено договір № 28-04/2021 про надання правової допомоги відповідно до п. 1.1 якого сторони домовились про надання адвокатським об`єднанням, в інтересах клієнта правової допомоги (згідно переліку).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, але не пізніше ніж до 24.04.2024 (п. 7.1 договору).

30.04.2021 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору № 28-04/2021 від 28.04.2021 про надання правової допомоги відповідно до якої сторони погодили розмір гонорару за надання Адвокатським об`єднанням правничої (правової) допомоги клієнту, що включає в себе всі види незабороненої законом такої допомоги: підготовка й подання до суду та іншим особам процесуальних документів, представництво клієнта у суді та участь у судових засіданнях, витребування необхідних інформації й документів, ознайомлення з матеріалами справи і.т.і, у справі № 910/3397/21 за позовом Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" та Акціонерного товариства "РВС Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Залізобетонний сервіс" про стягнення коштів за банківською гарантією, у суді першої інстанції - Господарському суді міста Києва, до ухвалення судом рішення по суті справи, становить фіксовану суму. Незалежно від обсягу виконаних робіт та витраченого адвокатським об`єднанням часу, а саме: 30000,00 грн.

Орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у сумі 30000,00 грн був заявлений третьою особою, в її поясненнях.

Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями ст. 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного Закону).

За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Третьою особою до матеріалів справи долучено платіжне доручення № 84 від 10.08.2021 в підтвердження оплати клієнтом адвокатському об`єднанню гонорару у сумі 30000,00 грн на підставі рахунку № 36 від 09.08.2021 на суму 30000,00 грн за надання правової допомоги у справі № 910/3397/21.

В подальшому контрагентами було підписано акт надання послуг № 21 від 23.12.2021 на суму 30000,00 грн, що підтверджує надання правової допомоги у справі № 910/3397/21. Крім того, суду надано детальний опис наданих послуг у справі № 910/3397/21 від 23.12.2021, який включає: ознайомлення з матеріалами справи № 910/3397/21 у суді першої інстанції; аналіз правової ситуації та матеріалів справи № 910/3397/21, виклад пропозицій щодо правової позиції клієнта; підготовка та подання до суду заяви по суті справи - пояснень третьої особи; підготовка та подання до суду заяв з процесуальних питань - клопотань, заяв, додаткових пояснень у справі № 910/3397/21; збирання доказів на доведення правової позиції ТОВ "ЗБС" у справі № 910/3397/21, як третьої особи, подання їх до суду; участь адвоката у судових засіданнях у справі № 910/3397/21 в Господарському суді міста Києва; складання промови у судових дебатах у справі № 910/3397/21.

Отже, матеріалами справи підтверджено надання адвокатом третій особі послуг правової допомоги у справі № 910/3397/21 у розмірі 30000,00 грн.

На підтвердження повноважень адвоката Сингаївського Сергія Степановича, який надавав правову допомогу, суду було надано ордер серії КС № 832985 від 28.04.2021. Ордер виданий Адвокатським об`єднанням "Сингаївський Сербін та партнери"

Враховуючи вищезазначене та відмову у позов в повному обсязі, суд вважає обґрунтованим покладення на позивача витрат третьої особи на правову допомогу у повному обсязі - 30000,00 грн.

Заперечення позивача про його фінансовий стан та відсутність необхідності у витратах на правову допомогу не підтверджено жодними доказами, а тому визнаються судом не обгрунтованими.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду суть спору, обсяг та зміст наданих адвокатом послуг, а також те, що у позові відмовлено повністю, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають стягненню в повному обсязі в сумі 30000,00 грн з позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Альфа-Залізо-Бетон" строк на подання доказів.

2.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Залізо-Бетон" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

3. Ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл витрат на правову допомогу.

4. Стягнути з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" (01001, м. Київ, вулиця Еспланадна, будинок 30-Б, ідентифікаційний код 03767831) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Залізо-Бетон" (09117, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вулиця Фастівська, будинок 1, ідентифікаційний код 43067194) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

5.Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.09.2022

Суддя І.В.Усатенко