ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" серпня 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/492/22

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Шейкіній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА-СПРУТ", вул. Дубовецька, 33, м. Вінниця, 21012, код - 40085095

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРВУД", вул. Миру, буд. 38, с. Оратів, Оратівський район, Вінницька область, 22633, код - 32652574

про стягнення 51 000,00 грн

В С Т А Н О В И В:

21.06.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 21.06.2022 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА-СПРУТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРВУД" про стягнення 51 000,00 грн штрафних санкцій за договором про надання послуг з охорони № 03/10 від 01.10.2018 року.

Ухвалою суду від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі № 902/492/22 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по суті на 02.08.2022 року.

В судовому засіданні 02.08.2022 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 30.08.2022 року о 11:30 год., яка занесена до протоколу судового засідання від 02.08.2022 року.

Ухвалою суду від 05.08.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

16.08.2022 року до суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 15.08.2022 року) про долучення до матеріалів доказів.

30.08.2022 року до суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 30.08.2022 року), в якій останній зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги повністю та просить суд проводити судове засідання за його відсутності.

У судовому засіданні 30.08.2022 року представники позивача та відповідача правом участі в судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна заява представника позивача про проведення судового засідання без його участі.

Як вбачається з відомостей з веб-ресурсу АТ "Укрпошта", адресована відповідачу ухвала від 05.08.2022 року значиться "відправлення вручено за довіреністю".

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, ст.ст. 42, 46 ГПК України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми ст.ст. 182, 183 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Положеннями ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Днем вручення судового рішення є: день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Тому, судом вжито усіх можливих заходів з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Як вбачається із позовної заяви, в якості підстави вимог позивач посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА-СПРУТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАРВУД" Договору про надання послуг з охорони № 03/10 від 01.10.2018 року.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов укладеного договору та дострокове розірвання договору без дотримання письмової форми та строку повідомлення, позивачем відповідачу нараховано штраф у розмірі 51 000,00 грн.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 01.10.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА-СПРУТ" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАРВУД" (Замовник) укладено договір про надання послуг з охорони № 03/10 (а.с. 27-32, т. 1).

Відповідно п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги з охорони майна Замовника, а Виконавець зобов`язується надати послуги по охороні майна Замовника (Об`єкт) за адресою Вінницька область, Оратівський район, с. Оратів, вул. Миру 38. Під охороною знаходиться КПП, з прилеглою територією, приміщення які належать Замовнику, внутрішній периметр об`єкту.

Охорона Об`єкту здійснюється цілодобово з 9:00 до 9:00, черговими змінами охорони у складі 3 (трьох) постів, на які щоденно призначається 3 (три) співробітники Виконавця (п. 1.2 Договору).

Охорона матеріальних цінностей, які знаходяться за межами об`єкту що охороняється може здійснюватися тільки за окремою домовленістю сторін шляхом підписання Додаткової угоди до цього договору (п. 1.3 Договору).

Сторони домовились, що щомісячна вартість охоронних послуг, даного договору, складає: 40 000,00 грн за місяць без ПДВ (п. 7.1 Договору).

Згідно п. 7.2 Договору Замовник щомісячно, але не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця, сплачує протягом всього терміну дії договору в повному обсязі суму плати, зазначену в п. 7.1 Договору, на підставі підписаного сторонами акта виконаних робіт, який надається Виконавцем Замовнику не пізніше останнього числа звітного місяця.

Оплата за надані послуги охорони за даним договором здійснюється шляхом безготівкового банківського перерахування відповідних сум з банківського рахунку Замовника на банківський рахунок Виконавця (п. 7.3 Договору).

Дія даного договору може бути припинена достроково, причому, сторона - ініціатор до припинення цього договору інформує про це іншу сторону у письмовій формі, не пізніше ніж за 30 календарних днів про таке припинення (8.1 Договору).

Відповідно п. 8.2 Договору при достроковому розірванні даного договору у разі недотримання письмової форми та строку (вказаних в п. 8.2 цього Договору), сторона ініціатор розірвання дострокового договору сплачує іншій стороні штраф у сумі місячної оплати за наданні послуги охорони зазначеної в п. 7.1 даного Договору.

Також, між сторонами підписано Додаток №1 до договору про охорону об`єкта № 03/10 від 01.10.2018 року "Дислокація об`єктів, які передаються-охороняються ТОВ "БЕЗПЕКА-СПРУТ" (а.с. 33, т. 1).

01.04.2019 року між сторонами підписано Додаткову угоду № 01 до договору про охорону об`єкта № 03/10 від 01.10.2018 року за змістом якої сторонами погоджено, що вартість послуг охорони за договором про охорону об`єкта № 03/10 від 01.10.2018 року з 01.04.2019 року складає 46 000,00 грн без ПДВ щомісяця, за три цілодобових пости охорони (а.с. 34, т. 1).

Також, 29.07.2021 року між сторонами підписано Додаткову угоду № 09 до договору про охорону об`єкта № 03/10 від 01.10.2018 року за змістом якої сторонами внесено зміни до п. 7.1 Договору та погоджено, що вартість послуг охорони за договором про охорону об`єкта № 03/10 від 01.10.2018 року з 01.08.2021 року складає 51 000,00 грн без ПДВ щомісяця, за три цілодобових пости охорони, на які щоденно виділяється Виконавцем три співробітники охорони (а.с. 35, т. 1).

За твердженнями позивача, 28.02.2022 року відповідачем без будь-якого попередження зняті пости, недопущено охоронців до об`єктів охорони та усно повідомлено, що послуг ТОВ "ФАРВУД" більше не потребує.

Будь-яких усних чи письмових попереджень про дострокове розірвання договору зі сторони відповідача на адресу позивача не надходило.

Враховуючи викладене, як зазначає позивач, відповідачем достроково розірвано договір без дотримання відповідних умов щодо його розірвання, в зв`язку з чим позивачем відповідачу нараховано штраф у розмірі 51 000,00 грн згідно п. 8.3 Договору.

17.03.2022 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист (вих. № 01/03), з вимогою сплати штрафу за дострокове розірвання договору.

01.04.2022 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію (вих. № 01/04) щодо погашення заборгованості за надані послуги з охорони за договором № 03/10 від 01.10.2018 року.

Зазначені документи отримано відповідачем 06.04.2022 року, що підтверджено відміткою відділення поштового зв`язку (т. 1 а.с. 67-69).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами укладено договір про надання послуг з охорони № 03/10 від 01.10.2018 року.

В підтвердження надання послуг за умовами укладеного договору № 03/10 від 01.10.2018 року у 2022 році до матеріалів справи додано обопільно підписані сторонами акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № БС-0000001 та № БС-0000006(а.с.51-52, т.1).

При цьому, виконання відповідачем договору № 03/10 від 01.10.2018 року та проведення оплат за надані послуги з охорони, підтверджується випискою з АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.03.2022 року по 05.08.2022 року, яка долучена до матеріалів справи (а.с.53-66, т. 1).

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Крім того, суд враховує правові позиції Верховного Суду стосовно вірогідності доказів та стандарту доказування.

Зокрема, ст. 79 ГПК України викладено у новій редакції: поняття "Достатність доказів" змінено на "Вірогідність доказів", фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (Постанова ВС КГС від 11 вересня 2020 року справа № 910/16505/19).

Відповідно до ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.08.2022 року зобов`язано відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРВУД" надати суду докази на підтвердження або спростування обставин стосовно припинення Договору про надання послуг з охорони №03/10 від 01.10.2018 року в односторонньому порядку 28.02.2022 року, без попереднього повідомлення ТОВ "БЕЗПЕКА-СПРУТ" про дострокове розірвання договору.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення штрафу, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Наміри припинити дію договору зі сторони відповідача також підтверджено проектом Додаткової угоди №10 від 01.03.2022 року до Договору про надання охоронних послуг № 01/02 від 01.10.2018 року, яка підписана лише зі сторони ТОВ "Фарвуд" (т. 1 а.с. 27).

Предметом додаткової угоди є розірвання з 01.03.2022 року Договору про надання охоронних послуг № 01/02 від 01.10.2018 року.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження дати отримання цієї додаткової угоди позивачем, що не спростовує доводів ТОВ "Безпека-Спрут" про дострокове розірвання договору 28.02.2022 року та обмеження доступу ТОВ "Фарвуд" співробітників до об`єктів охорони.

Тому, суд вважає вірогідними та надає перевагу доказам позивача, а також вважає встановленими обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов Договору про надання послуг з охорони № 03/10 від 01.10.2018 року, його дострокового розірвання ТОВ "Фарвуд" в односторонньому порядку з недотриманням письмової форми повідомлення та строку, визначеного п. 8.2. Договору.

Судом встановлено, що вимоги позивача про застосування заходів відповідальності ґрунтуються на погоджених сторонами положеннях договору.

Згідно п. 8.2 Договору при достроковому розірванні даного договору у разі недотримання письмової форми та строку (вказаних в п. 8.2 цього Договору), сторона ініціатор розірвання дострокового договору сплачує іншій стороні штраф у сумі місячної оплати за наданні послуги охорони зазначеної в п. 7.1 даного Договору.

У відповідності до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 51 000,00 грн є правомірною та обґрунтованою.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗБЕЗПЕКА -СПРУТ" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 226, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРВУД" (вул. Миру, буд. 38, с Оратів, Оратівський район, Вінницька область, 22633, код - 32652574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА-СПРУТ" (вул. Дубовецька, 33, м. Вінниця, 21012, код - 40085095) 51 000,00 грн - штрафу, 2 481,00 грн - судових витрат зі сплати судового збору

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник рішення надіслати сторонам на офіційні електронні адреси, за її відсутності - рекомендованим листом, з описом вкладення до цінного листа та засобами електронного зв`язку за наступними адресами: .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 05 вересня 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( вул. Дубовецька, 33, м. Вінниця, 21012)

4 - відповідачу (вул. Миру, буд. 38, с Оратів, Оратівський район, Вінницька область, 22633)