ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. Справа№ 910/18554/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Гачак І.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року

у справі №910/18554/21 (суддя - Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 143 494, 44 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 143 494, 44 грн.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані тим, що позивачем були відправлені вагони з вантажем за залізничними накладними, доданими до матеріалів справи, втім під час слідування вагонів була виявлена нестача вантажу, про що складено комерційні акти. Відтак, оскільки саме залізниця не забезпечила збереження вантажу під час його перевезення, позивач просить стягнути з відповідача вартість втраченого вантажу в сумі 143 494, 44 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» суму збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 143 494, 44 грн та судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця», звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач просить стягнути вартість недостачі вантажу, що підтверджується комерційними актами № 371009/26, № 371009/27, № 371009/32, № 371009/18, № 371009/21, № 371009/19, № 371009/25, № 371009/20, але не долучив їх до матеріалів позовної заяви.

Також, скаржник зазначає, що позивач надав суду копії довідок підписані директором ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» та начальником відділу планування та інвестицій, а не головним бухгалтером. Так, заявник вказує, що у разі, коли договори купівлі-продажу або поставки укладаються між посередниками, а договір перевезення укладається між першим продавцем вантажовідправником і залізницею, доставку вантажу кінцевому на покупцеві-вантажоодержувачу, документи посередників про кількість та ціну, за якими вони продавали продукцію, не можуть визнаватись належними доказами вартості і ціни відвантаженої продукції, оскільки залізниця несе відповідальність, виходячи з вартості вантажу, визначеної на підставі документа вантажовідправника.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/18554/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року у справі № 910/18554/21 та призначено до розгляду на 24.03.2022.

У зв`язку із запровадженням військового стану в Україні, судове засідання призначене на 24.03.2022 не відбулося.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2022, у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О., яка входить до складу суду, у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 прийнято до провадження вищевказаною колегією суддів та призначено до розгляду на 26.05.2022.

27.04.2022 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій останній просить судове засідання по справі №910/18554/21, яке відбудеться 26.05.2022 о 15:20, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2022 відкладено розгляд справи до 06.09.2022.

08.08.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зокрема, позивач зазначив, що відповідно до ст. 115 Статуту залізниці України вказано, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. При цьому, жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що довідка про вартість вантажу, дійсна тільки при наявності підпису головного бухгалтера і відсутність даного підпису є підставою визнання довідок неналежним доказом, який підтверджує вартість фактичних збитків.

Крім того позивач зазначив, що Статут залізниць України не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Представник позивача у судове засідання 06.09.2022 не з`явився, однак у відзиві на апеляційну скаргу клопотав про розгляд справи за відсутності його представника.

Колегія суддів задовольнила клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.09.2022 підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові, а апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у червні, липні 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» здійснено відправку вугілля кам`яного у твердому стані, вологість 0% на адресу Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» залізничним транспортом зі станції відправлення Курахівка Донецької залізниці до станції призначення Добротвір Львівської залізниці, що підтверджується залізничними накладними та досильними накладними до основних відправок, які долучені позивачем до позовних матеріалів: № 49236789 від 02.07.2021, № 49480874 від 15.07.2021, № 49333743 від 07.07.2021, № 48931067 від 13.06.2021, № 49481666 від 15.07.2021, № 49132673 від 25.06.2021, № 49155922 від 27.06.2021, № 48815054 від 05.06.2021, № 48950026 від 14.06.2021, № 48937049 від 13.06.2021, № 48934228 від 13.06.2021, № 48935613 від 13.06.2021, № 48827661 від 06.06.2021, № 48870364 від 09.06.2021, № 48869523 від 09.06.2021, № 48873426 від 09.06.2021, № 48934202 від 13.06.2021, № 48935647 від 13.06.2021, № 46613428 від 03.07.2021, № 49354541 від 08.07.2021, № 46790671 від 10.07.2021, № 42623603 від 20.07.2021, № 42617605 від 21.07.2021, № 34070821 від 03.07.2021, № 36705200 від 02.07.2021, № 46383782 від 27.06.2021, № 33748922 від 10.06.2021, № 48827430 від 06.06.2021, № 41418021 від 09.06.2021, № 36424109 від 18.06.2021, № 45826237 від 10.06.2021, № 45824596 від 10.06.2021, № 36288629 від 11.06.2021, № 45825544 від 10.06.2021, № 48949895 від 14.06.2021.

На станціях Нижньодніпровськ-вузол, Покровськ, Чаплине, Подільськ, Клепарів, Добротвір залізницею проведено комісійну перевірку маси вантажу та за результатами зважування виявлено, що частину вантажу у вагонах, які перевозились за спірними залізничними накладними втрачено, про що складено відповідні комерційні акти: №450003/747/59 від 10.07.2021, № 482004/344/63 від 09.07.2021, № 482004/343/62 від 09.07.2021, № 482004/300/46 від 06.06.2021, № 482004/301/45 від 06.06.2021, № 482004/297/44 від 06.06.2021, № 482004/298/43 від 06.06.2021, № 482004/299/42 від 06.06.2021, № 428004/310/55 від 14.06.2021, 454201/104/57 від 27.06.2021, № 454201/92/52 від 10.06.2021, № 454201/90/54 від 10.06.2021, № 454201/91/53 від 10.06.2021, № 454201/81/51 від 07.06.2021, № 454201/82/39 від 07.06.2021, № 454201/80/38 від 07.06.2021, № 454201/77/35 від 07.06.2021, № 454201/76/34 від 07.06.2021, № 406802/51/66 від 20.07.2021, № 406802/50/65 від 20.07.2021, № 406802/49/64 від 20.07.2021, № 370400/57/56 від 02.07.2021, № 371009/23 від 19.06.2021, № 371009/22 від 17.06.2021, № 371009/24 від 19.06.2021, № 371009/18 від 09.06.2021, № 371009/21 від 17.06.2021, № 371009/26 від 05.07.2021, № 371009/27 від 08.07.2021, № 371009/32 від 22.07.2021, № 371009/19 від 14.06.2021, № 371009/25 від 01.07.2021, № 371009/20 від 17.06.2021.

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, вини відповідача у частковій втраті вантажу під час його перевезення, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки на загальну суму 143 494,44 грн.

Між сторонами склалися договірні правовідносини перевезення вантажу залізничним транспортом. Спір у справі стосується обставин недостачі вантажу, який перевозився та наявності підстав для відшкодування втраченого вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).

За приписами ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність відомостей, внесених до накладної, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними в накладній.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Абзац 2 частини першої статті 6 Статуту визначає, що вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (абзац 3 та 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

За приписами ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, за результатами зважування вантажу, який перевозився згідно залізничних накладних, долучених до матеріалів справи, виявлено його часткову втрату у вагонах, на підтвердження чого перевізником складено відповідні комерційні акти.

Зокрема, зі змісту комерційних актів: №450003/747/59 від 10.07.2021 вбачається, що недостача вантажу у вагоні № 54752274 становить 2750 кг, № 482004/344/63 від 09.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 56955149 складає 2300 кг, № 482004/343/62 від 09.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 63937478 складає 3200 кг, № 482004/300/46 від 06.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 63524961 складає 5650 кг, № 482004/301/45 від 06.06.2021- нестача вантажу у вагоні № 53513644 складає 3850 кг, № 482004/297/44 від 06.06.2021- нестача вантажу у вагоні № 53522611 складає 1550 кг, № 482004/298/43 від 06.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 54751516 складає 1300 кг, № 482004/299/42 від 06.06.2021- нестача вантажу у вагоні № 56047020 складає 3400 кг, № 428004/310/55 від 14.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 56460744 складає 1700 кг, 454201/104/57 від 27.06.2021- нестача вантажу у вагоні № 60029626 складає 4850 кг, № 454201/92/52 від 10.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 56010630 складає 4000 кг, № 454201/90/54 від 10.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 56744055 складає 3200 кг, № 454201/91/53 від 10.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 62468939 складає 2700 кг, № 454201/81/51 від 07.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 50047893 складає 2950 кг, № 454201/82/39 від 07.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 63523609 складає 2900 кг, № 454201/80/38 від 07.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 63524227 складає 3300 кг, № 454201/77/35 від 07.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 62468186 складає 2150 кг, № 454201/76/34 від 07.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 59725762 складає 4100 кг, № 406802/51/66 від 20.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 60727302 складає 1250 кг, № 406802/50/65 від 20.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 56674310 складає 2450 кг, № 406802/49/64 від 20.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 62112065 складає 3150 кг, № 370400/57/56 від 02.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 56964554 складає 1340 кг, у вагоні № 53170536 недостача - 2260 кг, № 371009/23 від 19.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 60661634 складає 1000 кг, № 371009/22 від 17.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 54780580 складає 1000 кг, № 371009/24 від 19.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 54040787 складає 1350 кг, № 371009/18 від 09.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 63524003 складає 1900 кг, № 371009/21 від 17.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 56424054 складає 1800 кг, № 371009/26 від 05.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 56416035 складає 1950 кг, № 371009/27 від 08.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 55334353 складає 1700 кг, № 371009/32 від 22.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 55337455 складає 1600 кг, № 371009/19 від 14.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 58919572 складає 1800 кг, а у вагоні № 56874035 - 1000 кг, у вагоні № 56994650 - 900 кг, № 371009/25 від 01.07.2021 - нестача вантажу у вагоні № 59954115 складає 2500 кг, у вагоні № 53138327 - 2100 кг, а у вагоні № 53535712 - 1050 кг, № 371009/20 від 17.06.2021 - нестача вантажу у вагоні № 61015608 складає 2000 кг, у вагоні № 62964655 - 3000 кг, у вагоні № 62007208 - 2300 кг, а у вагоні № 56046931 - 1000 кг.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнаються судом належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних № 49236789 від 02.07.2021 (досильна накладна № 46613428 від 03.07.2021), № 49480874 від 15.07.2021, № 49333743 від 07.07.2021, № 48931067 від 13.06.2021, № 49481666 від 15.07.2021, № 49132673 від 25.06.2021, № 49155922 від 27.06.2021, № 48815054 від 05.06.2021, № 48950026 від 14.06.2021 (досильна накладна № 36424109 від 18.06.2021), № 48937049 від 13.06.2021, № 48934228 від 13.06.2021, № 48935613 від 13.06.2021, № 48827661 від 06.06.2021, № 48870364 від 09.06.2021, № 48869523 від 09.06.2021, № 48873426 від 09.06.2021, № 48934202 від 13.06.2021, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагонах № 54752274, № 56955149, № 63937478, № 63524961, № 53513644, № 53522611, № 54751516, № 56047020, № 56460744, № 60029626, № 56010630, № 56744055, № 62468939, № 50047893, № 63523609, № 63524227, № 62468186, № 59725762, № 60727302, № 56674310, № 62112065, № 56964554, № 53170536, № 60661634, № 54780580, № 54040787, № 63524003, № 56424054, № 56416035, № 55334353, № 55337455, № 58919572, № 56874035, № 56994650, № 59954115, № 53138327, № 53535712, № 61015608, № 62964655, № 62007208, № 56046931.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про відсутність у матеріалах справи (додатках до позовної заяви) комерційних актів № 371009/26, № 371009/27, № 371009/32, № 371009/18, № 371009/21, № 371009/19, 371009/25 та № 371009/20, враховуючи їх наявність.

Статтями 130, 133 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач вантажу має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Так п.2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130 - 137 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 встановлено, що згідно з статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Згідно положень ст.133 Статуту залізниць України Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» (в особі генерального директора та головного бухгалтера) передав право пред`явлення позову щодо недостачі вантажу, відправленого за залізничними накладними та досильними накладними до основних відправок, які долучені позивачем до позовних матеріалів: № 49236789 від 02.07.2021, № 49480874 від 15.07.2021, № 49333743 від 07.07.2021, № 48931067 від 13.06.2021, № 49481666 від 15.07.2021, № 49132673 від 25.06.2021, № 49155922 від 27.06.2021, № 48815054 від 05.06.2021, № 48950026 від 14.06.2021, № 48937049 від 13.06.2021, № 48934228 від 13.06.2021, № 48935613 від 13.06.2021, № 48827661 від 06.06.2021, № 48870364 від 09.06.2021, № 48869523 від 09.06.2021, № 48873426 від 09.06.2021, № 48934202 від 13.06.2021, № 48935647 від 13.06.2021, № 46613428 від 03.07.2021, № 49354541 від 08.07.2021, № 46790671 від 10.07.2021, № 42623603 від 20.07.2021, № 42617605 від 21.07.2021, № 34070821 від 03.07.2021, № 36705200 від 02.07.2021, № 46383782 від 27.06.2021, № 33748922 від 10.06.2021, № 48827430 від 06.06.2021, № 41418021 від 09.06.2021, № 36424109 від 18.06.2021, № 45826237 від 10.06.2021, № 45824596 від 10.06.2021, № 36288629 від 11.06.2021, № 45825544 від 10.06.2021, № 48949895 від 14.06.2021, вантажовідправнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ».

Частиною 1 ст. 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до частини 2 ст. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України та ст. 114, 115 Статуту - залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Отже, крім доведення правомірності вимоги вантажоодержувача до перевізника, доведенню підлягає також вартість фактичних збитків, яка встановлюється за документами відправника.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано наступні довідки: № б/н без дати (залізнична квитанція № 49236789), № б/н без дати (номер залізничної квитанції № 49480874), № б/н без дати (залізнична квитанція № 49333743); № б/н без дати (залізнична квитанція № 48931067), № б/н без дати (залізнична квитанція № 49481666), № б/н без дати (номер залізничної квитанції № 49132673), № б/н без дати (залізнична квитанція № 49155922), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48815054), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48950026), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48937049), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48934228), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48935613), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48827661), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48870364), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48869523), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48934202), № б/н без дати (залізнична квитанція № 48934202), № 1/4244 від 03.08.2021 (залізнична квитанція № 49236789), № 1/4246 від 03.08.2021 (залізнична квитанція № 49480874), № 1/4247 від 03.08.2021 (залізнична квитанція № 49333743), № 1/3500 від 02.07.2021 (залізнична квитанція № 48931067), № 1/4245 від 03.08.2021 (залізнична квитанція № 49481666), № 1/3831 від 14.07.2021 (залізнична квитанція № 49132673), № 1/3837 від 14.07.2021 (залізнична квитанція № 49155922), № 3093 від 16.06.2021 (залізнична квитанція № 48815054), № 1/3501 від 02.07.2021 (залізнична квитанція № 48950026), № 1/3407 від 29.06.2021 (залізнична квитанція № 48937049), № 1/4061 від 27.07.2021 (залізнична квитанція № 48934228), № 1/3406 від 29.09.2021 (залізнична квитанція № 48935613), № 1/4062 від 27.07.2021 (залізнична квитанція № 48827661), № 1/4060 від 27.07.2021 (залізнична квитанція № 48870364), № 1/3403 від 29.06.2021 (залізнична квитанція № 48869523), № 1/3404 від 29.06.2021 (залізнична квитанція № 48873426), № 1/3405 від 29.06.2021 (залізнична квитанція № 48934202).

Водночас довідки не містять підпису головного бухгалтера, як це передбачено Статутом.

До матеріалів справи не долучено доказів щодо повноважень начальника відділу з планування та інвестицій на підписання таких довідок.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Правило допустимості доказів у процесуальному праві розумілось як певне, встановлене законом обмеження у використанні доказів у процесі вирішення конкретних справ, що є наслідком наявності письмових форм фіксації правових дій та їх наслідків.

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Отже, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували дійсну вартість втраченого вантажу за наступними накладними: № 49236789 від 02.07.2021, № 49480874 від 15.07.2021, № 49333743 від 07.07.2021, № 48931067 від 13.06.2021, № 49481666 від 15.07.2021, № 49132673 від 25.06.2021, № 49155922 від 27.06.2021, № 48815054 від 05.06.2021, № 48950026 від 14.06.2021, № 48937049 від 13.06.2021, № 48934228 від 13.06.2021, № 48935613 від 13.06.2021, № 48827661 від 06.06.2021, № 48870364 від 09.06.2021, № 48869523 від 09.06.2021, № 48873426 від 09.06.2021, № 48934202 від 13.06.2021, № 48935647 від 13.06.2021, № 46613428 від 03.07.2021, № 49354541 від 08.07.2021, № 46790671 від 10.07.2021, № 42623603 від 20.07.2021, № 42617605 від 21.07.2021, № 34070821 від 03.07.2021, № 36705200 від 02.07.2021, № 46383782 від 27.06.2021, № 33748922 від 10.06.2021, № 48827430 від 06.06.2021, № 41418021 від 09.06.2021, № 36424109 від 18.06.2021, № 45826237 від 10.06.2021, № 45824596 від 10.06.2021, № 36288629 від 11.06.2021, № 45825544 від 10.06.2021, № 48949895 від 14.06.2021.

А тому доводи скаржника у вказаній частині визнаються обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про належність та достатність доказів на підтвердження факту дійсно вартості вугілля визнається необґрунтованим. Позивач не скористався своїм процесуальним правом надати докази, які б підтверджували вартість вугілля.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду у справах № 910/23348/16 від 05.07.2018, № 910/22325/16 від 24.07.2018, № 910/22324/16 від 10.08.2018, № 910/435/17 від 21.06.2018, № 910/23346/16 від 07.05.2019, № 910/16904/18 від 910/5497/17 від 26.06.2018, № 910/3868/19 від 05.02.2020, № 910/5038/20 від 15.03.2021, № 910/118/20 від 25.01.2020 по ідентичним справам у подібних правовідносинах не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки у зазначених справах Верховний Суд не досліджував питання щодо наявності або відсутності підписів головного бухгалтеру на довідках про вартість вугілля.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

У разі неподання позивачем обґрунтованого розрахунку суми, що стягується чи оспорюються (тобто, загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника) господарський суд відмовляє в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Крім того, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України.

Обов`язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Отже, зменшення майнових благ внаслідок неправомірних дій наступає об`єктивно, тобто незалежно від волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов`язань.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов`язань причиною.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань (виключає його відповідальність).

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи спростовано та позивачем, всупереч приписам Статуту не доведено вини Залізниці у неналежному виконанні договірних зобов`язань по договору перевезення.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, за якими у позивача виникло право на відшкодування вартості недостачі вантажу, виявленої у вищезазначених вагонах у розмірі 143 494, 44 грн.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони є безпідставними. Посилання скаржника на необхідність доведення обставин оплати вартості відправленого вантажу за залізничними накладними є помилковими, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав виконавцем за договором збагачення вугілля та вантажовідправником.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованих висновків про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» збитків у розмірі 143 494, 44 грн., у зв`язку з чим оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, з позивача на користь відповідача підлягають сплаті судові витрати пов`язані із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/18554/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/18554/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька область, Мар`їнський р-н, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1А; ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ) 3 405, 00 грн. (три тисячі чотириста п`ять) гривень 00 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/18554/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 08.09.2022